Справа № 303/1130/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2019 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Курах Л.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії.

До справи долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Як підставу для відстрочення сплати судового збору позивач посилається на те, що за подання вказаного позову необхідно сплатити 1536,80 гривень (заявлено дві позовні вимоги, майнового- та немайнового характеру), а річний дохід позивача за попередній календарний рік складає 16 910,00 гривень, що в свою чергу перевищує 5 % річного доходу позивача. На підтвердження матеріального становища додає довідку № 1895 від 05.12.2018 року, згідно якої дохід позивача за період з вересня 2017 року по грудень 2018 року включно склав 21 647,52 гривень.

Відповідно до частини 1 та 2статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку , передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі .

Відповідно до ст.17 закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ є джерелом права в Україні.

За змістом практики застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Гергел і ОСОБА_3 проти Румунії», «Креуз проти Польщі», оплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового стану заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового стану заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Таким чином, розмір судового збору має визначатися з урахуванням конкретних обставин справи, включаючи фінансову спроможність заявника сплатити його, що має суттєве значення для встановлення того, чи може особа використати своє право доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що з метою дотримання балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за подання позову та правом заявника на доступ до правосуддя, позивачу необхідно відстрочити сплату судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 136 ЦПК України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

УХВАЛИВ:

Відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_4