465/5469/17
4-с/465/81/19
У Х В А Л А

Іменем України

24.09.2019 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова,

у складі

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого органу Львівсбкої області Білецько Ігоря Мирнонвича,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого органу Львівсбкої області Білецько Ігоря Мирнонвича , яку мотивує тим, що 23 серпня 2019 року вищевказаним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 20.09.2019 по справі №465/5469/19. Однак, скаржник вважає, що вищевказана ухвала не відповідає вимогам ЦПК України, а тому, державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження, а також накладати арешт.

На підставі вищевикладеного, просить скаргу задоволити.

В судове засідання скаржник не зявилася, причини неявки суду не повідомив.

Приватний виконавець виконавчого органу Львівсбкої області Білецький Ігор Мирнонвич,- на розгляд скарги не зявився, про причини неявки суду не повідомив, однак, відповідно до ст. 450 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги та встановивши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 23 серпня 2019 року вищевказаним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 20.09.2019 по справі №465/5469/19, крім того, цього ж дня накладено арешт на майно.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»). Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом (ч.2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 10 ч.4 ст. 4 «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Разом з тим, за змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, виходячи із заявлених вимог скарги, встановлених обставин, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 260,447 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого органу Львівсбкої області Білецько Ігоря Мирнонвича,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя Ванівський Ю.М.