Справа №295/9121/17
УХВАЛА

Іменем України

Про закриття провадження у справі

"11" листопада 2019 р. м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Білінської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

16.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.06.2012 року у розмірі 32681,65 грн. та витрати по сплаті судового збору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

21.03.2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з відповідача, як правонаступника ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.06.2012 року у розмірі 20756,30 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 01.07.2019 року до участі в справі залучено правонаступника відповідача ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про проведення розгляду справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 106).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 46, 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 55 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь за останнього.

Процесуальне правонаступництво можливе виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

ЦПК України не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) зробила висновок, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року).

Правило статті 205 ЦПК України 2004 року (статті 255 чинного ЦПК України) є імперативним. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України (пунктами 1-7 статті 205 ЦПК України 2004 року), незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 81 на звороті).

З позовом АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду лише 16.08.2017 року, таким чином, на момент відкриття провадження у справі відповідач не мав належної процесуальної правосуб`єктності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства..

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до суду з позовом, банком було сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. відповідно до платіжного доручення №PROM4B4SLS від 04.08.2017 року (а.с. 37).

На підставі викладеного та враховуючи підставу закриття провадження у справі, суд вважає за можливе повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. ст. 255, 354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі №296/9121/17 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» з державного бюджету судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Оригінал платіжного доручення №PROM4B4SLS від 04.08.2017 року про сплату судового збору в розмірі 1600,00 грн. знаходиться в матеріалах цивільної справи №295/9121/17.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман