БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/12/19
Справа № 356/408/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2019 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р. М.

При секретарі Настич Н. А.

За участі представника позивача ОСОБА_1

Відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулось приватне акціонерне товариство «Київобленерго» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що ПрАТ «Київобленерго» здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та діє на підставі Статуту та ліцензій. Відповідач по справі - ОСОБА_2, є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Київобленерго» за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Привокзальна, буд. 15. Відповідач неналежним чином виконує свої зобовязання, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 16 759,82 грн. Відтак, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг у вказаній сумі, а також судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги уточнила у звязку з проведенням 27.02.2019 року звіряння розрахунків між сторонами, про що надала суду відповідний акт, та просила стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Київобленерго» заборгованість за період з 01.07.2018 року по 28.02.2019 року в розмірі 12 349,52 грн., в решті позовні вимоги підтримала у їх первісному обсязі з підстав, наведених в позові, просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та додані до них докази, прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2009 року між ОСОБА_2, як споживачем, та ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АЕС Київобленерго», перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Київобленерго», яке в подальшому перейменоване в Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», як енергопостачальником, укладено договір про користування електричною енергією № 200855138 від 18.06.2009 року, за умовами якого енергопостачальник зобовязався надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с.11-14).

Відповідно до особової картки споживача, за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Привокзальна, буд. 15, на споживача ОСОБА_2 18.06.2009 року відкрито особовий рахунок № 200855138, по якому за період з січня 2018 року по червень 2018 року включно нараховано прострочену заборгованість в розмірі 16 759,82 грн. (а.с.9).

Згідно наданого суду рахунку за електроенергію № НОМЕР_1 за червень 2018 року від 30.06.2018 року, станом на 30.06.2018 року розмір заборгованості за електроенергію споживача ОСОБА_2 по особовому рахунку № 200855138 за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Привокзальна, 15, становить 16 759,82 грн., кінцева дата оплати 10.07.2018 року (а.с.6).

Разом з тим, у відповідності до акту звіряння розрахунків від 27.02.2019 року за період з 01.07.2018 року по 28.02.2019 року, за особовим рахунком № 200855138 сальдо розрахунків між сторонами за договором зменшилось у звязку з погашенням заборгованості та станом на 28.02.2019 року становить 12 349,52 грн. (а.с.58).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Як визначено ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За загальним правилом, встановленим положеннями ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. При цьому, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Так, за змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником, а споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Положеннями п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, в редакції від 13.06.2007 року, чинній на момент укладення між сторонами договору, передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

В той же час, 11.06.2017 року що набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії», за змістом ч. 1 ст. 4 якого учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі Постанова НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року) було затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, що набрали чинності 19.04.2018 року (за винятком окремих положень) (далі Правила), якими врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Так, з аналізу змісту п.п. 3.1.1, 3.1.8 Правил вбачається, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу, що передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним обєктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

При цьому, як визначено п. 2 вказаної Постанови НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно п. 1.2.15 Правил, для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Згідно з пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Аналогічно, за змістом п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року, споживач електричної енергії зобовязаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

При цьому, як визначено статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, за правилами ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобовязаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Так, уклавши 18.06.2009 року договір про користування електричною енергією, відповідач зобовязався дотримуватися його вимог, зокрема, оплачувати спожиту ним електроенергію, в порядку, визначеному договором. При цьому, фактичне споживання електроенергії та оплата відповідачем виставлених рахунків підтверджує укладення ним відповідного договору про постачання електричної енергії на умовах, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕ № 312 від 14.03.2018 року, в період з часу набрання відповідними положеннями чинності 19.04.2018 року.

За таких обставин, проаналізувавши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору постачання електричної енергії своєчасно не сплачував кошти за спожиту ним електричну енергію, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість в розмірі 12 349,52 грн.

Відтак, обставини, на які посилається у позовній заяві позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Київобленерго» про стягнення коштів за спожиту електроенергію з відповідача слід задовольнити, стягнувши з останнього заборгованість у вказаному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 1762 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 5, 15-16, 509, 525-526, 610-612, 626-629, 638 ЦК України, ст.ст. 4-5, 12-13, 79-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь приватного акціонерного товариства «Київобленерго», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 () в особі Баришівського РП (розподільчий рахунок 4279 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 322669) заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 12 349 (дванадцять тисяч триста сорок девять) 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь приватного акціонерного товариства «Київобленерго», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ 23243188) (п/рахунок 7308 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, код ЄДРПОУ 23243188) судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик