Справа № 318/1026/18
Провадження № 2-п/316/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області,

у складі головуючого судді Бульба О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Енергодарі Запорізької області заяву ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.08.2018 р. по цивільній справі №318/1026/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018 р. ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2, в якій просить суд переглянути та скасувати заочне рішення по справі №318/1026/18, провадження №2/316/638/18 Енергодарського міського суду Запорізької області і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування вимог заяви, заявник ОСОБА_1 зазначає, що 15.08.2018 р. Енергодарським міським судом Запорізької області було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, однак судових повісток він не отримував, а отже не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Оскільки судова повістка не була вручена йому особисто відповідач не зявився у судове засідання і не повідомив причину своєї неявки. Крім того, заявник посилається на те, що при розгляді справи судом не було враховано того, що він має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, є приватним підприємцем та має нерегулярний та незначний дохід та 1/4 місячного доходу буде складати 714,61 грн. У звязку з не встановленням цих обставин рішення, на думку заявника, є незаконним (а.с.75-77).

В судове засідання заявник ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про розгляд заяви, що підтверджується підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення «Укрпошта» (а.с.102), не зявився, причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі (а.с.101), а також відзив на заяву про перегляд заочного рішення (а.с.89-94), згідно змісту якого вважає, що відповідачем не доведено поважних причин неявки у судові засідання, враховуючи, що судом про розгляд справи, відповідач повідомлявся шляхом направлення поштою судових повісток за місцем реєстрації відповідно до довідки Ленінської міської ради Красноградського району Харківської області, крім того ця адреса є аналогічною адресі реєстрації відповідача як фізичної особи-підприємця відповідно до даних у Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштові конверти повернулися до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що як визначено ст.128 ЦПК України підтверджує належність повідомлення відповідача про розгляд справи у суді. Доказів реєстрації відповідача за іншою адресою матеріали справи не містять.

А також, в заперечення ОСОБА_3 зазначає, що відповідачем по справі не надано доказів які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, зі свідоцтв про народження дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що вони мають різних матерів, доказів, що діти проживають з відповідачем, він їх утримує або сплачує аліменти відсутні. Енергодарським міським судом в заочному рішенні від 15.08.2018 р. було враховано, що згідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач є фізичною особою-підприємцем (а.с.13-15) та відповідно до Витягу МВС відповідач має у власності транспортні засоби (а.с.16). Також судом враховано, що розмір аліментів який було змінено становив 30% прожиткового мінімуму, що є меншим за визначений ч.2 ст.182 СК України, що суттєво обмежувало права дитини, а відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б могли вплинути на можливість відповідача виконувати обовязок щодо сплати аліментів на неповнолітню дитину (незадовільний стан здоровя, обмеження фізичних можливостей, тощо). А надана декларація про доходи свідчить про можливість відповідача виконувати свій обовязок щодо сплати аліментів на неповнолітню дитину.

ОСОБА_3 просить залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення Енергодарського міського суду запорізької області від 15.08.2018 р. по справі №318/1026/18, провадження №2/316/636/18.

У звязку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення та наявні докази на підтвердження обґрунтувань заяви та заперечень проти заяви про скасування заочного рішення, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №318/1026/18, провадження №2/316/638/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

15.08.2018 р. по даній цивільній Енергодарським міським судом було ухвалено заочне рішення (а.с.50-53).

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Згідно п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно п.1, 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно приписів ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Судові повістки про час та місце розгляду справи у суді були здійснені з рекомендованим листом через відділення поштового звязку «Укрпошта» на імя ОСОБА_1 (відповідач, заявник по справі) за зареєстрованою адресою його місця проживання, відповідно до даних листа вих.№204 від 20.06.2018 р. Зорянської сільської ради Красногрядського району Харківської області, ОСОБА_1 зареєстрований з 23.01.2014 р. за адресою: Харківська область, Красноградський район, с.Зоряне, вул.Садова, буд.36 (а.с.39), зазначена адреса місця реєстрації співпадає із адресою реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13-15), а також і у податковій декларації платника Єдиного податку фізичної особи-підприємця, яка надана ОСОБА_1 до матеріалів заяви про перегляд заочного рішення (а.с.80-81, 82-83). Однак, поштові конверти на імя відповідача ОСОБА_1 повернулися на адресу суду з відміткою «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання» (а.с.55, 56).

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, з зазначеного вбачається, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Частина 1 статті 280 ЦПК України, визначає одночасне існування наступних умов для ухвалення заочного рішення: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1, як відповідач по справі, повідомляв суд про причини своєї неявки, як і не містяться зазначення на причини неявки до суду і у заяві про перегляд заочного рішення. Відзиву на позовну заяву позивачем подано не було. Позивачка не заперечувала проти ухвалення справи у заочному провадженні (а.с.48).

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

Ні зміст заяви про скасування заочного рішення, ні додані до неї матеріали не містять доказів того, що з поважних причин відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1 не обґрунтовано та не доведено належними, допустимими, достатніми доказами, обставин на які він посилається у заяві про скасування заочного рішення а також того, що вони є істотними та могли б мати суттєве істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, визначають принцип юридичної визначеності, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто за для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Суд наголошує на тому, що лише за сукупності двох умов визначених ч.1 ст.288 УПК України можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення, однак зазначеної сукупності двох обовязкових умов судом не встановлено, а отже суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 13, 18, 77-83, 247, 258-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.08.2018 р. по цивільній справі №318/1026/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів - залишити без задоволення.

У звязку з залишенням заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Бульба