Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 488/1743/16-ц

провадження № 61-20536св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва, у складі судді Лазаревої Г. М., від 05 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області, у складі колегії суддів: Крамаренко Т. В., Кушнірової Т. Б., Темнікової В. І., від 02 серпня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в обслуговуванні частини житлового будинку.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться в спільній частковій власності його та відповідача по 1/2 частини. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 13 травня 2015 року між співвласниками проведено поділ зазначеного житлового будинку з виділенням часток в натурі та встановлено порядок користування земельною ділянкою. Після поділу будинку відповідач замкнула на навісний замок вхід на горище, відмовляється надати ключ для проведення огляду стелі з метою здійснення профілактичного ремонту шиферної та дерев'яної частини покрівлі у зв'язку з чим чинить перешкоди в обслуговуванні належної ОСОБА_4 частини будинку.

Посилаючись на викладене, а також на те, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06 березня 2015 року № 125-034, яка знаходиться в матеріалах провадження № 22-ц/784/508/15, міститься припис про те, що ділянка упродовж частини задньої торцевої стіни житлового будинку виділяється у користування співвласнику ОСОБА_5 з правом безперешкодного доступу співвласнику ОСОБА_4 на час виконання ремонтних робіт, позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_5 видати йому ключ від дверей, які ведуть до горища, та не чинити перешкоди в обслуговувані належної йому частини горища та даху.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 видати ОСОБА_4 ключ від дверей, які ведуть до горища будинку АДРЕСА_1, та не чинити перешкоди в обслуговуванні належної йому частини горища та даху зазначеного будинку шляхом вчинення перешкод з доступу на вказані частини будинку. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірне горище знаходиться у спільній частковій власності сторін спору. Діями відповідача порушено право позивача користуватися спірним майном, яке перебуває у спільній частковій власності, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 02 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що вирішуючи спір,суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У серпні 2017 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 02 серпня 2017 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що при вирішенні справи районним судом було порушено норми процесуального права, зокрема положення статей 157, 215 ЦПК України, 2004 року. Заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Суди безпідставно послалися на судову будівельно-технічну експертизу № 125-034 від 20 квітня 2015 року, якою було визначено порядок користування житловим будинком відповідно до першого варіанту, але не було визначено порядок користування вхідними дверима до горища. Відповідач також посилається на те, що нею не чиняться позивачу перешкоди у користуванні горищем, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 06 березня 2000 року та від 07 вересня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками по 1/2 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а. с. 12, 13, 93).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 13 травня 2015 року (провадження № 22-ц/784/508/15) проведено поділ вказаного вище будинку та встановлено порядок користування земельною ділянкою по першому варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи №125-034 від 20 квітня 2015 року.

Вказаним вище рішенням суду спірне горище будинку не було поділено між співвласниками, порядок користуванням ним не встановлювався, а відтак воно перебуває у спільній частковій власності сторін.

Дійти згоди щодо спільного користування горищем сторони не можуть, оскільки відповідач чинить позивачу перешкоди щодо входу на горище.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки сторони спору дійти згоди щодо спільного користування горищем не можуть. Відповідач не бажає надавати позивачу доступ та чинить йому перешкоди у вільному користуванні горищем, вхід до якого є один та знаходиться на стороні житлового будинку, частина якого належить відповідачу.

Судами встановлено, що сторони спору є співвласниками по 1/2 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, поділ якого та порядок користування визначено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 13 травня 2015 року (провадження № 22?ц/784/508/15) відповідно до першого варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 125-034 від 20 квітня 2015 року. При вирішенні спору про поділ та порядок користування вказаним будинком питання щодо користування спірним горищем не вирішувалося, яке фактично залишилося у спільній частковій власності.

Встановлені судами обставини свідчать про наявність перешкод у користуванні позивачу спільною власністю з боку відповідача, а також про відсутність між сторонами домовленості щодо порядку користування горищем, що і призводить до конфліктних ситуацій.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення постановлені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій. Судами правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки про задоволення позовних вимог на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 212 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи).

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 02 серпня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 02 серпня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта