Справа № 450/1686/17 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1920/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

позивачки ОСОБА_2 і її представника - адвоката Гвоздюка Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо" на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», третя особа без самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», про зобовязання згаданих відповідачів здійснити позивачці «страхову виплату у розмірі, визначеному п. 6.1.2 Договору добровільного страхування від нещасних випадків № LVPWNS-14B81CF від 08.12.2014 року, по страховому випадку, який мав місце 07.12.2016 року».

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 08.12.2014 року позивачка уклала з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» у відділенні ПАТ «КБ «ПриватБанк» договір добровільного страхування від нещасних випадків № LVPWNS-14B81CF, за яким ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» є страховиком, а позивачка - страхувальником та застрахованою особою. Договір був укладений на 12 місяців (п. 7 Договору) та в подальшому пролонгований на той самий термін відповідно до умов п. 7 Договору. ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» зобов'язувалося у разі настання страхового випадку здійснити позивачу страхове відшкодування, а вона зобов'язувалася щомісячно на рахунок відкритий в ПАТ «КБ «ПриватБанк» сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і правил страхування.

07.12.2016 року позивачка отримала травму кінцівки, а саме: закритий перелом медіальної кісточки лівої гомілки без зміщення кісткових фрагментів, що підтверджується довідкою, виданою Поліклінікою Пустомитівської центральної районної лікарні 12.12.2016 року, а тому звернулася через відділення ПАТ «КБ ПриватБанк» до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» із заявою про страхову виплату, до якої долучила документи, які підтверджують факт настання страхового випадку. У відповідь позивачка отримала від ТДВ «Страхова компанія «Кредо», з яким вона не перебувала у договірних відносинах, лист від 27.01.2017 року про розгляд її заяви та відмову у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на те, що вона звернулася пізніше ніж за 48 годин з моменту настання нещасного випадку. З такими діями відповідачів вона не погоджується та вважає, що останні повинні здійснити їй страхову виплату «у розмірі, визначеному п. 6.1.2. Договору добровільного страхування від нещасних випадків № LVPWNS-14B81CF від 08.12.2014 року, по страховому випадку, який мав місце 07.12.2016 року», в звязку з чим і звернулася до суду із відповідним позовом (а.с. 1-2).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зобов'язано Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо" здійснити ОСОБА_2 страхову виплату по страховому випадку, який мав місце 07.12.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 153-158).

Дане рішення оскаржив відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо" (СК „Кредо").

Апелянт просить оскаржуване рішення в частині часткового задоволення позовних вимог скасувати і в цій частині ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що в оскаржуваному рішенні не наведено „жодних законодавчих підстав, з яких виходив суд, частково задовольняючи позов".

Звертає увагу на те, що пунктом 4.1.6 умов страхування до договору страхування (які є невід'ємною частиною цього договору) встановлено, що підставою для відмови Страховика у здійсненні страхової виплати є звернення застрахованої особи за медичною допомогою, використовуючи будь-які доступні способи, пізніше 48 годин з моменту настання нещасного випадку, а позивачкою не заперечується той факт, що травму нею було отримано 07 грудня 2016 року, а звернулася вона за медичною допомогою лише 12 грудня 2016 року, а відтак вважає, що „зазначений пункт не дає підстав для дослідження поважності пропущення зазначеного строку ... та ...не підлягає додатковому тлумаченню".

Звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 ст. 26 Закону України „Про страхування умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Звертає увагу на те, що позовна заява містить вимогу про зобов'язання ПРАТ СК „ІНГОССТРАХ" та ТДВ СК „КРЕДО" здійснити страхову виплату за «Договором добровільного страхування від нещасних випадків № LVPWNS-14B81CF від 08.12.2014 року», однак відповідач ТДВ СК „КРЕДО" не є стороною цього договору, а відтак вважає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення вийшов за межі позовних вимог (а.с. 163-168).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони позивачки і її представника. перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 2 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а частиною 2 статті 264 ЦПК України - що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Позовна заява містить одну вимогу, а саме: про стягнення з відповідачів страхової виплати «у розмірі, визначеному п. 6.1.2 Договору добровільного страхування від нещасних випадків № LVPWNS-14B81CF від 08.12.2014 року, по страховому випадку, який мав місце 07.12.2016 року».

В той же час, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії Договору добровільного страхування від нещасних випадків № LVPWNS-14B81CF від 08.12.2014 року, це й договір позивачкою було укладено з ПРАТ СК „ІНГОССТРАХ", а ТДВ СК „КРЕДО" не було учасником цього договору.

У письмовому Відзиві на позовну заяву, поданому Чернишовим О.В., як представником одночасно ПРАТ СК „ІНГОССТРАХ" та ТДВ СК „КРЕДО", зазначається, що для ТДВ СК «КРЕДО» правовою підставою для відмови у виплаті позивачці страхового відшкодування є Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків, який було укладено з позивачкою 05.08.2016 року і копія якого є наявною у матеріалах справи (а.с. 72-85).

За вище наведених обставин суд не вправі був задовольняти позовні вимоги до ТДВ СК „КРЕДО", які ґрунтуються на договорі від 08.12.2014 року, учасником якого ТДВ СК „КРЕДО" не було.

Відтак, оскаржуване рішення в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «КРЕДО».

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивачка рішення по справі в частині відмови у задоволенні її позовних вимог до ПРАТ СК „ІНГОССТРАХ" (з яким у неї було укладено Договір страхування від 08.12.2014 року, яким вона обґрунтовує свої позовні вимоги) не оскаржувала.

В той же час, вище наведене не перешкоджає зверненню позивачки до суду з іншим позовом, який може обґрунтовуватися іншими підставами для такого звернення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо" задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 травня 2018 рокув частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасувати і в цій частині ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо".

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 травня 2018 рокув частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Кредо" в дохід держави судового збору скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.