Справа № 642/1328/19
Провадження № 2/642/868/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, індексу інфляції та трьох відсотків річних за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу в розмірі 150 000 грн., індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 12 750 грн., три проценти річних в сумі 4500 грн., а також суму сплаченого судового збору.

Зазначена позовна заява подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України.

Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі. Позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Частиною другою статті 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана цивільна справа є малозначною справою та підлягає розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Крім того, разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який працює на кафедрі акушерства та гінекології № 1 ХМАПО м. Харків, для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову наведено у статті 151 ЦПК України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов'язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників у справі з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 922/4587/13.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані положення також кореспондуються із приписами ст. 81 ЦПК України.

Із поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачем не додано доказів стосовно майна відповідача ОСОБА_2, яке належить йому на праві власності та на яке необхідно накласти арешт, не надано на підтвердження ухилення відповідачем від погашення суми боргу, а тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у суду відсутні.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 153 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 19, 149-153, 175, 177, 187, 259, 260, 274, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, індексу інфляції та трьох відсотків річних за договором позики - відмовити.

Відкрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про стягнення суми боргу, індексу інфляції та трьох відсотків річних за договором позики.

Розглядати справу за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 22 березня 2019 року року на 09 год. 15 хв. у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 20, під головуванням судді Вікторова В.В.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі, відповідачу - разом з копією позовної заяви та доданими до неї доказами.

Відповідач має право подати відзив на позов разом з додатками та доказами, по кількості учасників судового засідання, щодо заявлених позовних вимог, у строк протягом 15 днів з дня вручення копії даної ухвали разом з копією позову та доданими доказами, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України.

Позивач має право подати відповідь на відзив протягом розумного строку, який не повинен перевищувати 5 днів, відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України.

Відповідач також має право подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень протягом 5 днів з дня вручення копії даної ухвали, відповідно до вимог ст. 180 ЦПК України.

Учасники процесу можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається, на веб - адресі сторінки суду: http://court.gov.ua/sud2024/ на офіційному веб - порталі судової влади України у мережі Інтернет, відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 187 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена з питань недотримання судом правил підсудності, а також відмови у забезпеченні позову до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов