КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/3092/19

06 листопада 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Желепи О.В.

- Олійника В.І.

при секретарі - Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Шевченко Т.М., у цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

13 лютого 2019 року заступник Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва» земельні ділянки загальною площею 74,69 га передано Обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» у власність для житлової забудови та у довгострокову оренду.

На передані у власність ОКЖК «Котміст» земельні ділянки площами 34,3740, 30,5199 та 0,2402 га кооперативу видано державні акти серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274 відповідно, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Після отримання державних актів на право власності на вказані земельні ділянки ОКЖК «Котміст» вніс їх до статутного капіталу ТОВ «Будівельна спілка», що підтверджується рішенням загальних зборів цього товариства від 21.02.008, згідно з яким внеском ОКЖК «Котміст» є земельні ділянки площами 34,3740, 30,5199, 0,2402 га, розташовані на 21 км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва.

Надалі ділянку площею 6,0799 га, яка входила до складу земельної ділянки площею 34,3740 га, що належала ТОВ «Будівельна спілка», за договором дарування від 29.01.2009 року № 183 відчужено ОСОБА_2 .

У зв`язку з укладенням зазначеного договору ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,0799 га (кадастровий номер :90:371:0042) серії ЯЖ № 920172, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 27.04.2009 за № 07-7-04459. Вказану земельну ділянку площею 6,0799 га ОСОБА_2 поділив на 32 земельні ділянки (кадастрові номери: :90:371:0042, :90:371:0090 - :90:371:0120), у зв`язку з чим державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,0799 га (кадастровий номер :90:371:0042) повернув до Головного управління земельних ресурсів КМДА.

Водночас ОСОБА_2 отримано 32 державні акти на право власності на ці земельні ділянки, зокрема й акт серії ЯЗ № 273735 на земельну ділянку площею 0,1964 га (кадастровий номер :90:371:0108), зареєстрований 17.03.2010 Головним управлінням земельних ресурсів КМДА.

Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 15.12.2010 року відчужив ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 910/3724/14, задоволено позов заступника Генерального прокурора в інтересах держави, визнано недійсними рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок ЛКЖК «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва», видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№ 00672,00673,006274, зареєстровані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 08.01.2018 за №№ 07-8-00191, 07-8-00192 та 07-8-11193, а також відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Срібна затока» права власності на спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 в частині визнання недійсними рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 про надання земельних ділянок ОКЖК «Котміст», державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274, а також визнання відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на спірні земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , залишено без змін. Рішення суду в цій частині набрало законної сили.

Оскільки у вказаній господарській справі встановлено, що земельна ділянка, площею 34,3740 га, до складу якої входила ділянка, площею 6,0799 га (кадастровий номер :90:371:0042), а також входить і спірна земельна ділянка, площею 0,1964 га (кадастровий номер :90:371:0108), незаконно вибула з власності територіальної громади м. Києва, та вказані земельні ділянки протиправно відчужено КМР поза волею територіальної громади м. Києва, право власності територіальної громади на це майно не припинялося, а відповідно ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 його не набули, земельна ділянка площею 1,1964 га (кадастровий номер :90:371:0108), вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 2 378 802,46 грн., на підставі ст.. 388 ЦК України підлягає витребуванню у ОСОБА_1 на користь Київської міської ради.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, заступник Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2019 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначав, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову через пропуск строку позовної давності, оскільки судом невірно визначено початок перебігу строку позовної давності. Так, у Генеральної прокуратури України та Київської міської ради право на звернення з віндикаційним позовом виникло лише з 05.04.2017, саме ця дата є початком перебігу строку позовної давності, отже з цього часу у прокурора виникло право на позов, тобто можливість реалізувати його в примусовому порядку через суд.

Посилався на те, що повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування, має на меті контроль за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель рекреаційного призначення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Майстренко Л.О. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права.

В судовому засіданні представник Генеральної прокуратури України - Сингаївська О.А. та представник Київської міської ради - Ільчик М.О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Майстренко Л.О. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник ОКЖК «Котміст», представник ТОВ «Будівельна спілка» та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, їх неявка не перешкоджає розгляду справи, тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 01.10.2007 року № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва» земельні ділянки, загальною площею 74,69 га, передано обслуговуючому кооперативу житлового кооперативу «Котміст» у власність для житлової забудови та довгострокову оренду (а.с. 77 - 80 т.1).

На передані у власність ОКЖК «Котміст» земельні ділянки, площами 34,3740 га, 30,5199 га та 0,2402 га кооперативу видано державні акти серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274 відповідно, зареєстровані 08.01.2008 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) (а.с. 81-87 т.1).

В подальшому, після отримання державних актів на право власності на вказані земельні ділянки ОКЖК «Котміст» вніс їх до статутного капіталу ТОВ «Будівельна спілка», що підтверджується рішенням загальних зборів цього товариства від 21.02.2008 року, згідно з яким, внеском ОКЖК «Котміст» є земельні ділянки площами 34,3740 га , 30,5199 га і 0,2402 га, розташовані на 21 км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва.

Надалі ділянку, площею 6,0799 га, яка входила до складу земельної ділянки, площею 34,3740 га, що належала ТОВ «Будівельна спілка», за договором дарування, посвідченим 29.01.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнелюк К.М., відчужено ОСОБА_2 (а.с. 101-104 т.1).

У зв`язку з укладенням договорударування, ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6,0799 га (кадастровий номер :90:371:0042) серії ЯЖ № 920172, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 27.04.2009 року за № 07-7-04459 (а.с. 107 т.1).

Вказану земельну ділянку, площею 6,0799 га ОСОБА_2 поділив на 32 земельні ділянки, у зв`язку з чим державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 6,0799 га повернув до Головного управління земельних ресурсів КМДА. Водночас ОСОБА_2 . отримано 32 державні аки на право власності на ці земельні ділянки, зокрема й акт серії ЯЗ № 273735 на земельну діляну, площею 0,1964 га (кадастровий номер :90:371:0108), зареєстрований 17.03.2010року Головним управлінням земельних ресурсів КМДА (а.с. 109 т.1).

15.12.2010 року вказану земельну ділянку ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жук О.В. (а.с. 111 т.1).

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.12.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 року, у справі № 910/3724/14 задоволено позов заступника Генерального прокурора в інтересах держави. Постановлено визнати недійсними рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва», видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№ 06272, 006273 і 06274, зареєстровані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) 08.01.2008 року за № 07-8-0191, 07-8-00192 та 07-8-00193, а також визнано відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Срібна затока» права власності на спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-47 т.1).

Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 року в частині визнання недійсними рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року № 355/3189 про надання земельних ділянок ОКЖК «Котміст», державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№ 006272, 006273 та 006274, а також визнання відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка» права власності на спірні земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , залишено без змін. Рішення суду в цій частині набрало законної сили (а.с. 48 - 76 т.1).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказану земельну ділянку на даний час зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 15.12.2010 року, № 202 (а.с. 115 т.1).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив зі спливу позовної давності до поданого 13 лютого 2019 року позову заступником Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради, права якої порушені, про яку заявлено відповідачем ОСОБА_1 , оскільки про незаконну передачу землі ОКЖК «Котміст» на підставі рішення від 01.10.2007 року № 355/3189, як і про те, що з 2010 року саме ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,1964 га, розташованої на 21 км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва, було відомо і Київській міській раді і органам прокуратури, зокрема й заступнику Генерального прокурора ще в 2011 році.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду ґрунтується на встановлених обставинах та наданих сторонами доказах, нормах матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом та право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 року, у справі № 910/3724/14 постановлено визнати недійсними рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року № 355/3189 «Про передачу земельних ділянок ОКЖК «Котміст» для житлової забудови на 21-му км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва», визнано недійсними видані ОКЖК «Котміст» державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №№ 06272, 006273 і 06274, зареєстровані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) 08.01.2008 року за № 07-8-0191, 07-8-00192 та 07-8-00193, а також визнано відсутнім в ОКЖК «Котміст», ТОВ «Будівельна спілка», ТОВ «Срібна затока» права власності на спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою: 21 АДРЕСА_1 м. Київ.

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано незаконність передачі спірної земельної ділянки у власність першому власнику, відсутні підстави вважати, що зазначена земельна ділянка вибула із володіння власника за його волею.

Таким чином, вибуття спірної земельної ділянки поза волею власника уже встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Спірна земельна ділянка за договором дарування від 29 січня 2009 року була відчужена ТОВ «Будівельна спілка» на користь ОСОБА_2 .

15 грудня 2010 року, за договором купівлі - продажу, ОСОБА_2 відчужив спірну земельну ділянку на користь ОСОБА_1 .

Оскільки позивач не є стороною даних договорів, а рішенням суду встановлена неправомірність передачі земельної ділянки, належним способом захисту порушеного права власника є витребування земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю.

Однак, слід враховувати той факт, що перший власник спірної земельної ділянки набула право власності на цю земельну ділянку у незаконний спосіб та незаконність набуття права власності встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав заяву про застосування позовної давності.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ст. 267 ЦК України).

Визначення моменту початку відліку позовної давності міститься у ст. 261 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи-носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верхового суду від 21 серпня 2019 року в справі № 911/3681/17

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі він набуває статусу позивача (абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України).

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені ст. 46 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до ст. 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов`язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

На такі позови поширюється положення ст. 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

У даній справі, заступник Генерального прокурора пред`явив позов в інтересах Київської міської ради у лютому 2019року.

Відповідач заявив про застосування позовної давності, посилаючись на те, що про незаконну передачу землі ОКЖК «Котміст» на підставі рішення від 01.10.2017 року № 355/3189, як і про те, що з 2010 року саме ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1964 га (кадастровий номер :90:371:0108), розташованої на 21 км Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва було відомо і Київській міській раді, і органам прокуратури, зокрема й заступнику Генерального прокурора ще в 2011 році, оскільки 15 вересня 2011 року заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного агентства земельних ресурсів України було подано позов, зокрема, до ОСОБА_1 про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення.

З огляду на зазначене, враховуючи, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк позовної давності зі звернення з даним позовом пропущено, оскільки як Генеральна прокуратура України, так і Київська міська рада дізналися про незаконну передачу землі ОКЖК «Котміст» на підставі рішення від 01.10.2007 року № 355/3189, як і про те, що з 2010 року саме ОСОБА_1 є власником спірної земельної ділянки ще у 2011 році.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у Генеральної прокуратури України та Київської міської ради право на звернення з віндикаційним позовом виникло лише з 05.04.2017, і саме ця дата є початком перебігу строку позовної давності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто саме від дня обізнаності особи про порушення права, а не від дня з якого виникло право на звернення з позовом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий: Судді: