Справа № 450/2809/18 Провадження № 2/450/400/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,

про (предмет позову): визнати ОСОБА_3 1990 р.н. таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 ,

суд постановив

підстава позову (позиція позивача): позивач в порядку спадкування набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . У такому будинку був зареєстрований відповідач, який у добровільному порядку не бажає зняти себе з реєстраційного обліку.

Позиція відповідача: позовні вимоги не визнав та вказав, що не може проживати у вказаному житловому приміщенні, оскільки боїться за своє життя.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

11.09. 2018 року ухвала суду про відкриття провадження у справі. 19.02. 2019 року заява про зменшення позовних вимог.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 47852221 від 18.11 2015 року, ОСОБА_1 набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . Підстава: Свідоцтво про право на спадщину № 1774 від 14.12. 2012 року.

ОСОБА_3 є племінником ОСОБА_1 по лінії батька. Тому, в розумінні згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України, ст. 3 СК України відповідач не є членом сім`ї позивача. З рішення Апеляційного суду Львівської області від 09.11. 2015 року у справі № 450/1793/09 слідує, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_1 зі згоди попереднього власника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому, право відповідача ОСОБА_3 на користування житловим будинком АДРЕСА_1 було похідним від прав колишнього власника будинку, який був дідом відповідача по лінії батька.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем його проживання підтверджується Актом обстеження умов проживання згідно правил паспортного режиму від 11.06.20189 року, від 28.09.2018 року, від 23.11.2018 року, від 08.02.2019 року.

Проте, на думку суду, до вказаних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 71 ЖК України чи ст. 405 ЦК України. До встановлених судом правовідносинах між сторонами стосовно права на проживання відповідача у зазначеному житловому приміщенні підлягає застосуванню ст. 391 ЦУ України. Такий висновок суду слідує із наступного.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги ту обставин, що право відповідача на користування вказаним житловим будинком припинилося із зміною власника, суд прийшов до висновку про підставність заявлених позовних вимог, а тому такі підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_3 1990 р.н. таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_1 / 704,80 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 18.10.2019.

СуддяЄ. О. Данилів