Справа № 588/1181/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, за участі позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні ,у приміщенні залу суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_5, про визнання майна спільною сумісною власністю та про поділ спільного майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який згодом уточнила, та який мотивувала наступним.

Так, 22.01.2010 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, в період якого в них народилися двоє синів: Ярослав,ІНФОРМАЦІЯ_1 та Максим,ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами був розірваний. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області 23.06.2017 року.

В даний час позивач разом із дітьми проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, співвласниками якого є її чоловік та була ОСОБА_6, після смерті якої спадкоємцем є неповнолітня ОСОБА_4.

Будинок має два окремі входи та окремі комунікації. В одній частині будинку площею 88,7 кв.м проживає позивач з дітьми, а в іншій частині площею 31,9 кв.м проживала ОСОБА_6

За час перебування у шлюбі в 2010-2016 р.р. позивач разом з відповідачем ОСОБА_3 за спільні кошти та спільними трудовими зусиллями побудували на своїй частині земельної ділянки прибудову до жилого будинку "а4", прибудову до жилого будинку "а5", гараж "Ж", оглядову яму гаражну "ж", на які дозвільні документи колишній чоловік не оформив. Побудоване майно є самочинним будівництвом. Вчинити будь-які дії щодо узаконення самочинно побудованого майна колишній чоловік відмовляється, а також заперечує факт прийняття її участі при будівництві цих прибудов та гаражу.

Крім того, за час перебування в шлюбі подружжям були побудовані: вбиральня "Є", огорожа бетонна №4, ворота металеві №3, колодязь "к".

Також за час шлюбу сторонами було придбане рухоме майно.

Посилаючись на те, що в позасудовому порядку провести поділ спільного майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя не видається за можливе, позивач просить провести поділ спільного майна в судовому порядку, визнавши майно спільною сумісною власністю подружжя, при тому послалась на норми статей 68, 70 СК України, статей 182, 331 ЦК України.

Уточнюючи свої вимоги у частині рухомого майна позивач указала, що за час шлюбу ними було придбане таке рухоме майно, яке відповідач вивіз із будинку та право на яке не визнає за позивачем:

-пила циркулярна «Протон» ПД-185 придбана 22.07.2016 оцінює у 1000 грн.;

-рубанок електричний «Протон» придбаний 14.07.2014 - оцінює у 300 грн.;

-дрель шуруповерт придбаний 08.12.2016-оцінює у 1000 грн.;

-мотоблок Аврора МТ-81Д придбаний 26.12.2011-оцінює у 12 000 грн.;

-дрель ударний придбаний 26.07.2015 - оцінює у 1000 грн.;

-пуско -зарядний пристрій для автомобільних акумуляторних батарей придбаний у 2014 році - оцінює у 500 грн.;

-точильний станок придбаний у 2013 році - оцінює у 150 грн.;

-бетонозмішувач FORTE придбаний у 2016 році - оцінює у 4900 грн.;

-зварювальна маска з автоматичним затемненням придбана 03.05.2016 - оцінює у 300 грн.;

-цифровий супутниковий приймач придбаний у 2017 року оцінює у 1000 грн.;

-DVD плеєр придбаний у 2010 році- оцінює у 200 грн.;

-стартер придбаний 20.12.2016 - оцінює у 2500 грн.;

-пральна машина Indesit придбана 24.04.2016 оцінює у 4000 грн.;

-мотоцикл придбаний у 2011 році за спільні кошти, без документів та реєстрації оцінює у 2000 грн.;

-маршрутизатор для підключення до Інтернета придбаний у березні 2017 року оцінює у 400 грн.;

-болгарка придбана у 2015 році- оцінює у 300 грн.;

-елекрозварювальний пристрій «Ріга» придбаний приблизно у січні 20-16 року - оцінює у 700 грн.;

-дробілка для зерна придбана приблизно у 2014 році оцінює у 1000 грн.;

-батареї для опалення приміщення у кількості 3 шт. придбані у 2016 році оцінює у 6000 грн., а всього майна на суму 39250 грн.

Також позивач указала, що за час перебування у шлюбі було придбане наступне рухоме майно, яке було встановлене у житловому будинку:

- апарат опалювальний газовий побутовий ATON придбаний у 2010 році оцінює у 2500 грн.;

- автоматичний прибор управління газогорілочними пристроями придбаний у 2010 році - оцінює у 500 грн.;

- апарат комбінований твердопаливний водонагрівальний придбаний 26.07.2015 - оцінює у 10 000 грн.;

- майно придбане для системи водопостачання житлового будинку встановлене, а саме побутовий центробіжний електронасос БЦЄ0,5 «Водолєй» придбаний 11.04.2016 оцінює у 3000 грн.;

- майно придбане для системи водовідведення: кільця колодязні 2 штуки придбані з доставкою та вигрузкою 03.05.2016 оцінює у 740 грн.; кільця колодязні 6 штук придбані у червні 2016 році - оцінює у 370 грн. за кожне кільце, всього 2220 грн.;

- матеріали для ремонту будинку: цемент М-400 у кількості 4 штуки, придбаний 29.07.2016 оцінює у 356 грн.; газоблок високоточний 3 куб.м. придбаний 03.05.2016 - 2760 грн., а всього майна та матеріалів на 22076 грн.

Інше рухоме майно придбане за час перебування у шлюбі, яке знаходиться у позивача:

-утеплювальні матеріали на будинок придбані 12.06.2016 оцінює у 6000 грн.;

- холодильник SAMSUNG придбаний у 2010 році оцінює у 2000 грн.;

- кухонна плита Indesit, придбана у 2010 році оцінює у 2700 грн., а всього майна на суму 10700 грн.

Загальна вартість рухомого майна становить: 39250 грн. +22076 грн. +10700 грн.= 72026 грн.

Остаточно позивач у своїх позовних вимогах просила:

1)визнати спільним майном подружжя :

- прибудову до житлового будинку «а4», прибудову до житлового будинку «а5», гараж «Ж», оглядову яму гаражну «ж»; вбиральню «Є» , забор бетонний під №4, ворота під №3, колодязь «к»;

- цемент М-400 , газоблок високоточний;

- апарат опалювальний газовий побутовий ATON,

- автоматичний прибор управління газогорелочними пристроями,

- апарат комбінований твердопаливний водонагрівальний,

- побутовий центробіжний електронасос БЦЄ0,5 «Водолєй»,

- кільця колодязні 8 штук;

- пилу циркулярну «Протон» ПД-185,

- рубанок електричний «Протон»,

- дрель шуруповерт,

- мотоблок Аврора МТ-81Д ;

- дрель ударний,

- пуско -зарядний пристрій для автомобільних акумуляторних батарей,

- точильний станок;

- бетонозмішувач FORTE,

- зварювальна маска з автоматичним затемненням,

- цифровий супутниковий приймач,

- DVD плеєр,

- стартер,

- пральну машина Indesit,

- мотоцикл, маршрутизатор для підключення до Інтернета,

- болгарку,

- елекрозварювальний пристрій «Ріга»,

- дробілку для зерна,

- утеплювальні матеріали на будинок,

- холодильник LG,

- кухонну плиту Indesit,

- батареї для опалення приміщення 3 штуки;

2) провести розподіл цього майна та виділити їй у власність утеплювальні матеріали на будинок, холодильників SAMSUNG, кухонну плиту Indesit

3) стягнути з відповідача на її користь компенсацію за різницю при поділі майна подружжя за нерухоме майно у сумі 130952,5 грн., рухоме майно у сумі - 25313 грн., разом - 156265,5 грн. ;

4) стягнути на її користь з відповідача судові витрати за сплату судового збору у сумі 1654,66 грн. та за проведення експертизи у сумі 3575 грн.

У судовому засіданні позивач заявлені уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, при тому послалась на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував вартість та право позивача на спільне майно, придбане подружжям у шлюбі: побутовий центробіжний електронасос БЦЄ0,5 «Водолєй» придбаний 11.04.2016 за 3000 грн.; кільця колодязні 2 штуки придбані з доставкою та вигрузкою придбані 03.05.2016 вартістю 740 грн.; кільця колодязні 6 штук придбані у червні 2016 році вартістю 370 грн. за кожне кільце, всього 2220 грн.; цемент М-400 у кількості 4 штуки, придбаний 29.07.2016 вартістю 356 грн.; газоблок високоточний 3 куб.м придбаний 03.05.2016 вартістю 2760 грн.; дрель ударний придбаний 26.07.2015 вартістю 1000 грн.; пуско -зарядний пристрій для автомобільних акумуляторних батарей придбаний у 2014 році -вартістю 500 грн.; точильний станок придбаний у 2013 році вартістю 150 грн.; зварювальна маска з автоматичним затемненням придбана 03.05.2016 - вартістю 300 грн.; стартер придбаний 20.12.2016 - вартістю 2500 грн.; мопед придбаний у 2011 році за спільні кошти, без документів та реєстрації вартістю 2000 грн.; маршрутизатор для підключення до Інтернета придбаний у березні 2017 року вартістю 400 грн.; болгарка придбана у 2015 році- вартістю 300 грн.; утеплювальні матеріали на будинок придбані 12.06.2016 вартістю 6000 грн..

Щодо іншого рухомого майна відповідач не визнав, вказуючи, що не визнає заявлену позивачем вартість майна та право позивача на вказане майно, а саме зазначає, що апарат опалювальний газовий побутовий ATON та автоматичний прибор управління газогорілочними пристроями придбані відповідачем до шлюбу; апарат комбінований твердопаливний водонагрівальний придбаний за кошти його бабусі ОСОБА_7; пила циркулярна «Протон» , рубанок електричний «Протон» та дрель шуруповерт належать зятю відповідача, а не сторонам, мотоблок Аврора придбаний відповідачем із братом за спільні кошти, бетонозмішувач FORTE придбаний за кошти прислані сестрою відповідача; цифровий супутниковий приймач та DVD плеєр придбаний відповідачем до шлюбу; пральна машина Indesit придбана бабусею відповідача; елекрозварювальний пристрій «Ріга» належить батькам відповідача; вартість дробілки для зерна відповідач не визнає та вказує, що вона була подарована сторонами тітці відповідача за надані послуги у догляді за дітьми. бпридбана приблизно у 2014 році оцінює у 1000 грн.; батареї для опалення приміщення у кількості 3 шт. знаходіться у будинку, яких сторони не придбавали у шлюбі; - холодильник SAMSUNG та кухонна плита Indesit були придбані відповідачем до шлюбу.

Відповідач ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 були присутні у судовому засіданні 21.05.2018 р, та остання показала, що після смерті ОСОБА_6 її дочка вступила у спадщину як спадкоємиця за заповітом, частина будинку, належного спадкодавиці має окремий вхід, виїзд на подвіря, щодо спору між подружжям ОСОБА_3 їй нічого не відомо.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Так, відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом установлено, що у період з 22.10.2010 по 17.07.2017 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23.06.2017 був розірваний (а.с.11 ОСОБА_1 1).

Під час шлюбу сторони проживали за однією адресою у будинковолодінні по вул.Славгородській, 81 у м.Тростянець Сумської області.

Співвласниками указаного домоволодіння є ОСОБА_3 (а.с.1 ОСОБА_1 2), який придбав 71/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних побутових будівель (договір купівлі-продажу від 09.12.2006 р., зареєстроване право власності 26.12.2006 року) та інша частина 29/100 домогосподарства - ОСОБА_6. Будинок має два окремі входи та окремі комунікації. В одній частині будинку загальною площею 88,7 кв.м проживає позивач із дітьми, а в іншій частині площею 31,9 кв.м проживала ОСОБА_6 (матеріали інвентарної справи № 2536 з БТІ).

Земельна ділянка під указаним домоволодінням, на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, належить гр.ОСОБА_8 (належить 71/100 частки), попередня власниці частини житлового будинку, проданого відповідачу ОСОБА_3 та гр.ОСОБА_6 (належала 29/100 частки) (а.с.94,107,108,121 ОСОБА_1 1).

09.02.2018 ОСОБА_6 померла (а.с.182 ОСОБА_1 1), спадщину після смерті якої прийняла за заповітом неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка діяла за згодою матері ОСОБА_5 (а.с.192,193 ОСОБА_1 1).

Позивачем доведено, що вона мала доходи під час шлюбу із ОСОБА_3, так як отримувала заробітну плату, починаючи із 04.11.2008 року по 2017 рік на ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с.53 ОСОБА_1 2).

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що за час перебування у шлюбі у 2010-2016 р.р. вона разом із відповідачем, за спільні кошти та спільними трудовими зусиллями, побудували на своїй частині земельної ділянки прибудову до жилого будинку "а4", прибудову до жилого будинку "а5", гараж "Ж", оглядову яму гаражну "ж", на які дозвільні документи колишній чоловік не оформив. Побудоване майно є самочинним будівництвом. Вчинити будь-які дії щодо узаконення самочинно побудованого майна колишній чоловік відмовляється, а також заперечує факт прийняття її участі при будівництві цих прибудов та гаражу. Крім того, також були побудовані згідно технічного паспорту: вбиральня "Є", огорожа бетонна №4, ворота металеві №3, колодязь "к" (12-130).

Також за час шлюбу було придбане рухоме майно, у підтвердження чого надані гарантійні талони, інструкції з експлуатації, квитанції фотознімки (а.с.58-81, 132-147 т.1).

Згідно довідки про показники об'єкта нерухомості майна КП Тростянецької міської ради "БТІ" за №148 від 28.08.2017 станом на 31.01.2017 домоволодіння за адресою: вул.Славгородська, 81, м.Тростянець, Сумської області має такі характеристики: «А1ж» - житловий будинок шлакоблочний; «а» - прибудова цегляна;«а1» - прибудова піноблочна; «а2» - прибудова цегляна; «а3» - прибудова цегляна; «а4» - прибудова піноблочна; «а5» - прибудова піноблочна; «Б» - сарай - літня кухня шлакоблок; «б» - прибудова дерев'яна; «В» - сарай шлакоблочний; «Г» - літня кухня цегляна; «г» - погріб цегляний: «г1» - прибудова цегляна; «г2» - прибудова цегляна; «п/г» - погріб цегляний; «Д» - вбиральня цегляна; «Є» - вбиральня цегляна вартість - 5119 грн; «Ж» - гараж піноблок/цегла; «ж» - оглядова яма гаражна; «К»- колодязь з/бетонні кільця вартість - 36459 грн.; «№1-2» - огорожа залізна/дощата; «№3» - ворота металеві вартістю - 6650 грн.; «№4» - огорожа бетонна вартістю - 4049 грн. Житловий будинок одноповерховий, складається із 4-ох житлових кімнат, загальна площа будинку - 120,6 кв.м., в тому числі житлова площа - 55,6 кв.м. При проведенні технічної інвентаризації виявлене самочинне будівництво, а саме: прибудова до житлового будинку літ. «а4» вартість - 40301 грн., прибудова до житлового будинку літ. «а5» вартість - 101375 грн., гараж літ. «Ж» вартість - 93108 грн., гаражна яма оглядова літ. «ж» варт. - 3945 грн. Загальна вартість самочинного будівництва становить 238729 грн. (а.с.21 ОСОБА_1 1).

Про те, що під час інвентаризації було встановлене вищеуказане самочинне будівництво начальником КП Тростянецької міської ради «БТІ» ОСОБА_9І 26.06.2017 було повідомлено Управління ДАБІ у Сумській області (а.с.19 ОСОБА_1 1).

Між сторонами виникли неприязні стосунки з приводу поділу спільного майна, що підтверджено матеріалами поліції (а.с.22 -29 т.1).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.

Отже, враховуючи, що відповідач визнав у судовому засіданні право позивача на частину рухомого майна та його вартість у загальному розмірі 23526 грн., яку оцінила позивач на момент подачі позову, у даному разі, виходячи із принципів ч.1 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, і суд приймає ці обставини, так як не має сумнівів щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Крім того суд визнає спільною сумісною власністю подружжя пральну машину Indesit, придбану 24.04.2016 заявленою вартістю 4000 грн., так як вартість вказаного майна відповідач не оспорював, позивач представила суду товарний чек від 24.04.2016 р. на придбання вказаної речі, а відповідачем не доведено факт придбання вказаної речі його бабою ОСОБА_7 та суд відхиляє у цій частині покази свідка ОСОБА_7 щодо передачі нею грошей онукові для придбання цієї машини, як такі, що спростовані доказами, наданими позивачем.

Отже загальна сума рухомого майна, яке доведено позивачем щодо придбання його під час шлюбу та за спільні кошти подружжя складає 27526 грн. та підлягає поділу.

Все інше рухоме майно, заявлене позивачем, суд не знаходить підстав визнавати його спільно нажитим майном подружжя, оскільки вартість майна позивачем не доведена, належних доказів щодо часу придбання майна суду не надано, а всі письмові докази такі як гарантійні талони, інструкції з експлуатації, тощо (а.с.58,60-70, 78, 79) не підтверджують можливість встановити вартість, джерело і час його придбання.

Крім того, вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суд має застосувати положення ч.ч.4.5 ст.71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої годи присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду із таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки судом встановлено, що сторони набули спільне майно у шлюбі на загальну суму у розмірі 27526 грн., та відповідач не погоджується сплачувати компенсацію за майно, яким він на даний час володіє, згідно переліку, зазначеного позивачем у позові, у даному разі кожна окрема річ є неподільною, суд вважає за необхідне розділити між сторонами вказане рухоме маймо в натурі.

Виходячи із принципу рівності сторін подружжя при набутті права на вказане рухоме майно, однак суд враховує інтереси малолітніх дітей, які на даний час проживають із матірю, тому суд визнає за можливе виділити позивачці рухоме майно на суму 13980 грн., що на 217 грн. більше від половини (27526 грн. : 2 = 13763 грн.).

Суд вважає, що допитані у суді свідки позивача - ОСОБА_10 (мати позивачки), ОСОБА_11 (подруга позивачки), ОСОБА_12 (вуличкома) не підтвердили фактичних обставин щодо спірного майна, оскільки фактичні обставини щодо майна, на яке вони вказували у своїх показах підлягають доказуванню іншими засобами, такими як письмовими доказами, висновками експертів, тощо, та суд сприймає їх покази у підтвердження обставин спільного подружнього життя сторін, яке у подальшому не склалось.

Покази свідків на стороні відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_13, ОСОБА_14 (сестри відповідача), ОСОБА_7 (баби відповідача) також не мають для суду доказового значення на тих же підставах, що зазначено вище.

Отже, позивачці слід виділити у власність: -утеплювальні матеріали на будинок вартість 6000 грн., побутовий центробіжний електронасос БЦЄ 0.5. «Водолєй» вартістю 3000 грн., газоблок високоточний 3 куб м вартість 2760 грн.; кільця колодязні 6 штук вартістю 2220 грн., а всього на загальну вартість 13980 грн.

Все інше рухоме майно, яке суд визнає спільною нажитою власністю подружжя залишається у користуванні відповідача ОСОБА_3

Щодо іншого нерухомого майна - суд вважає, що позовні вимоги є позивачем недоведеними і необґрунтованими з огляду на наступне.

За клопотанням позивача для визначення вартості нерухомого майна, яке за довідкою БТІ, та що не заперечується самими сторонами, є самочинним будівництвом, а також іншого побудованого сторонами нерухомого майна, а саме: прибудови до житлового будинку під літ. «а4», прибудови до житлового будинку під літ. «а5», гаражу під літ. «Ж», оглядової ями гаражної під літ. «ж», вбиральні під літ. «Є», огорожі бетонної під №4, воріт металевих під №3, - колодязя під літерою «к», судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза (а.с.18 ОСОБА_1 2).

За висновком експертизи ринкова вартість нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Тростянець, Сумської області, вул. Славгородська, буд. № 81, за технічним паспортом, виготовленим 02.02.2017 р. КП Тростянецької міської ради «Бюро технічної інвентаризації», станом на дату складання висновку становить: прибудова літ. а4- 36271 грн.; прибудова літ. «а5» -91238 грн.; гараж «літ. Ж» -83797 грн., оглядова яма «літ. ж» - 3551 грн., вбиральня літ. Є» - 4607 грн., ворота №3 -5985 грн., огорожа №4 - 3644 грн., колодязь «літ. к» - 32813 грн., а всього 261905 грн. (а.с.32-38 ОСОБА_1 2).

Як встановлено ч.1.2,6 ст.376 ЦК України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

Отже, самочинне збудоване майно не є обєктом права власності, воно не може бути предметом поділу в судовому порядку, в тому числі як спільно нажитого майна подружжя, а позивач не заявила своє право на матеріали (будівельні) на це, отже вимоги позивача щодо визнання спільним майном подружжя самочинно побудованих будівель ц споруд - прибудову до житлового будинку «а4», прибудову до житлового будинку «а5», гараж «Ж», оглядову яму гаражну «ж» та стягнення його вартості задоволенню не підлягають.

Щодо іншого майна, яке побудоване за час шлюбу сторонами - вбиральні «Є» , забора бетонного під №4, ворот під №3 та колодязь «к» - також суд вважає безпідставними вимоги щодо визнання спільним майном та стягнення коштів, з огляду на слідуюче.

Як передбачено ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 181 ЦК України передбачає, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Право власності осіб на забудову земельної ділянки визначено статтею 375 ЦК України, якою передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Отже, господарські обєкти та побудови, які не є самочинними побудовами, не можуть бути визнані сумісною власністю подружжя окремо від житлового будинку, належного ОСОБА_3 на праві власності, з огляду на приналежність цих речей до садиби (ст.381 ЦК України).

Оскільки позивачем не заявлено її право на частку у житловому будинку та господарських будівлях і спорудах, розташованих за адресою по вул. Славгородській, 81 у м.Тростянець Сумської області у суду відсутні правові підстави для визнання господарських споруд спільним майном подружжя та стягнення компенсації за такі споруди.

Суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_5 предявлені безпідставні, як спадкоємця після смерті ОСОБА_6, так як вказаним спором ніяким чином не зачіпаються її права щодо поділу майна подружжя.

Таким чином, ураховуючи досліджені докази у їх сукупності, за вищеуказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне у рахунок компенсації судового збору позивачу, стягнути із відповідача 139 грн.86 коп. (8,95 % від задоволеної частини суми позову). Судові витрати позивача за проведення будівельної експертизи не відшкодовуються, так як у цій частині позову (щодо нерухомого майна) позивачці відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,259,264,265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_5, про визнання майна спільною сумісною власністю та про поділ спільного майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рухоме майно:

- цемент М-4000 вартістю 356 грн.;

- газоблок високоточний 3 куб м вартість 2760 грн.;

- побутовий центробіжний електронасос БЦЄ 0.5. «Водолєй» вартістю 3000 грн.;

- кільця колодязні 2 штук вартістю 740 грн.;

- кільця колодязні 6 штук вартістю 2220 грн.;

- пилу циркулярну «Протон» ПД-185, вартістю 1000 грн.;

- рубанок електричний «Протон» вартістю 300 грн.;

- дрель ударний вартістю 1000 грн.;

- пуско-зарядний пристрій для автомобільних акумуляторних батарей вартістю 500 грн.;

- точильний станок вартістю 150 грн.;

- зварювальна маска з автоматичним затемненням вартістю 300 грн.;

- стартер вартістю 2500 грн.;

- пральну машину INDESIT вартістю 4000 грн.,

- мопед вартістю 2000 грн.;

- маршрутизатор для підключення до інтернету вартістю 400 грн.;

- болгарку вартістю 300 грн.;

- утеплювальні матеріали на будинок вартістю 6000 грн., а всього загальною вартість 27526 грн.

Провести розподіл спільного рухомого майна подружжя, виділивши ОСОБА_2 у власність:

-утеплювальні матеріали на будинок вартість 6000 грн.,

-побутовий центробіжний електронасос БЦЄ 0.5. «Водолєй» вартістю 3000 грн.,

-газоблок високоточний 3 куб м вартість 2760 грн.;

-кільця колодязні 6 штук вартістю 2220 грн., а всього на загальну вартість 13980 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію судового збору у сумі 139 грн. 86 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 27.02.2019.

Суддя О.С. Линник