Справа № 2-5542/10
Провадження №6/521/62/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТЗ «Канвіт» про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що в провадженні Малиновського районного суду міста ОСОБА_2 знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до АТЗТ «Канвіт» про стягнення боргу за договором позики. 29.04.2010 року по вищевказаній справі Малиновським районним судом м. Одеси було винесено ухвалу про визнання мирової угоди між позивачем ОСОБА_3 та АТЗТ «Канвіт» згідно з якою АТЗТ «Канвіт» сплачує ОСОБА_3 90 000 доларів США за графіком: : - до 29 травня 2010 року 7500,0 доларів США; - до 29 червня 2010 року 7500,0 доларів США; - до 29 липня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 серпня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 вересня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 жовтня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 листопада 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 грудня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 січня 2011 року - 7500,0 доларів США; - до 29 лютого 2011 року - 7500,0 доларів США; - до 29 березня 2011 року - 7500,0 доларів США; - до 29 квітня 2011 року - 7500,0 доларів США. Представник АТЗТ «Канвіт» вважає, що виконавчий лист має бути визнаний таким що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що цивільний процесуальний кодекс в редакції що діяв на час затвердження мирової угоди не передбачав можливості видання виконавчого листа на підставі будь-якої ухвали суду, а лише на підставі рішення суду що набрало законної сили. Таким чином виконавчий лист що виданий 25.11.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси на підставі ухвали про затвердження мирової угоди по справі № 2-3418/2008 р., яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання є помилковим і є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Представник АТЗТ «Канвіт» в судовому засіданні доводи викладені у заяві підтримав, просив суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_3 подала заперечення проти заяви, звертаючи увагу суду, що з 2010 року АТЗТ «Канвіт» ухиляється від виконання рішення суду, вигадуючи кожний раз нові заяви та позови. ОСОБА_3 вказує, що тільки в новій редакції Закону передбачено, що резолютивна частина рішення має передбачати заходи примусового виконання рішення, в той же час, на момент складення спірного виконавчого листа таких вимог Закону не існувало, тому суд мав повне право виписати виконавчий лист в такому вигляді, а виконавча служба зобовязана була його прийняти до виконання, оскільки він відповідав вимогами Закону України «Про в виконавче провадження» в редакції на час його складення. Якщо редакція Закону змінилась, то це не тягне за собою недійсності спірного виконавчого листа, оскільки Закон зворотної сили немає, якщо це прямо не вказано в самому Законі, в нашому випадку такі приписи зазначені в п.п.5-7 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до який спірний виконавчий лист має бути виконаний.

Крім цього, суд, при складенні спірного виконавчого листа, керувався п.п.16,18 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженою Наказом Державної судової адміністрації за № 68 від 27.06.2006 р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 липня 2006 р. за № 860/12734 за якою жодних обмежень, застережень чи заборон для його складення не існувало. Як вже в аргументовано в попередньому пункті складений 25.11.2010 р. виконавчий лист відповідав чинним на час його оформлення вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідав вимогам і відомчої інструкції, за якою він був оформлений судом, більш того у суду не було законних підстав не складати та не видати його стягувачу. Інструкцією про проведення виконавчих дій затверджена Наказом Міністерства юстиції України за № 74/5 від 15.12.1999 р., під час дії якої було оформлено спірний виконавчий лист, також не мала жодних застережень, оскільки в ній були про дубльовані вимоги до виконавчого листа аналогічні вимогам, зазначеним в чинній на той час редакції ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», тому законних підстав для його невиконання не існує.

Суд дослідивши документи, що знаходяться в матеріалах цивільної справи, вважає, що заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

В Малиновському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа №2-3418/2008 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» про стягнення боргу за договором позики.

21 січня 2010 року Малиновським районним судом м. Одеси по цій справі ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики у розмірі 1685964,80 гривень.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2010 року заяву Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» про перегляд заочного рішення від 21 січня 2010 року задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» про стягнення боргу за договором позики скасовано та призначено справу до розгляду.

29 квітня 2010 року Малиновським районним судом міста ОСОБА_2 по справі було винесено ухвалу про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_3 та АТЗТ «Канвіт» від 28 квітня 2010 року, на таких умовах: «ОСОБА_3 відмовляється від усіх своїх позовних вимог до Акціонерного Товариства Закритого Типу „Канвіт, а також заявляє, що ані у ОСОБА_3, ані у членів її сімї на дату складання цієї мирової угоди не має інших вимог до АТЗТ «Канвіт».

АТЗТ «Канвіт» сплачує ОСОБА_3 90000,0 доларів США за графіком: - до 29 травня 2010 року 7500,0 доларів США; - до 29 червня 2010 року 7500,0 доларів США; - до 29 липня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 серпня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 вересня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 жовтня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 листопада 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 грудня 2010 року - 7500,0 доларів США; - до 29 січня 2011 року - 7500,0 доларів США; - до 29 лютого 2011 року - 7500,0 доларів США; - до 29 березня 2011 року - 7500,0 доларів США; - до 29 квітня 2011 року - 7500,0 доларів США.

Виплата проводиться в гривнях за курсом НБУ до долара США на день виплати. Сторони за спільною згодою, оформленою письмово, можуть змінити строки та суми погашення боргу. Після повного погашення боргу, зазначеного у п. 2 цієї мирової угоди, ОСОБА_3 повертає АТЗТ «Канвіт» усі оригінали розписок та/або інших документів, пов'язаних з боргом». Закрито провадження у справі у звязку з укладенням мирової угоди. Скасовано заходи забезпечення позову після повного виконання АТЗТ «Канвіт» умов укладеної мирової угоди. Розяснено сторонам наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною третьою ст. 206 ЦПК України, що „У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

05 травня 2010 року ухвала набрала законної сили та 25 листопада 2010 року за заявою стягувача ОСОБА_3 видано виконавчий лист за новим/перехідним номером справи №2-3418/2008. Судом встановлено, що 05 травня 2010 року ухвала про визнання мирової угоди набрала законної сили та є чинною на теперішній час. 25 листопада 2010 року за заявою стягувача ОСОБА_3 видано виконавчий лист.

Учасниками справи не заперечувалося, що виконавчий лист № 2-3418/2008 виданий 25.11.2010 року згідно з яким АТЗТ «Канвіт» має сплатити ОСОБА_3Є . 90 000 доларів США за встановленим графіком, неодноразово предявлявся на виконання.

Як вбачається з Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56732872 від 09.07.2018 року головним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міст ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 , відкрито провадження з виконання виконавчого листа № 2-3418/2008 виданого 25.11.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» на користь ОСОБА_3 90 000 доларів США.

Згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувана та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувана і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як роз'яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Спірний виконавчий лист видано 25.11.2010 року. Станом на 25.11.2010 року за Законом України«Провиконавчепровадження» від 21 квітня 1999 року за № N 606-ШУ підлягали примусовому порядку серед інших виконавчих документів і виконавчі листи, що видаються судам п.1 ч. 2 ст. 17 Закону.За ч. 1 ст. 18 Закону встановлювались вимоги до виконавчого документа:) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника ...( інші ідентифікаційні дані),резолютивна частина рішення: дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

З цих підстав суд приходить до висновку, що спірний виконавчий лист відповідав вимогам Закону України « Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року, а також вимогам п.п.16,18 Інструкції з діловодства, затвердженої наказом Державної судової адміністрації за № 68 від 27.06.2006 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 липня 2006 року за № 860/12734.

Також, судом не встановлено, що обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку із його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Судом проаналізована ухвала суду про затвердження мирової угоди, на підставі якої судом правомірно видано виконавчий лист, оскільки ухвала суду передбачала вжиття примусових заходів, можливості її примусового виконання і як наслідок видачі виконавчого листа.

Таким чином наведені обставини позбавляє суд можливості вирішити питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за правилами ч.2 ст.432 ЦПК України.

Керуючись ст.432 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника представника Акціонерного товариства закритого типу «Канвіт» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТЗ «Канвіт» про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у п'ятнадцятиденний термін до Одеського апеляційного суду.

Головуючий:

28.02.19