Справа № 473/5215/18
РІШЕННЯ

іменем України

"26" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі : головуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи - Чеботарьової Н.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління державної міграційної служби в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

В обґрунтування вимог зазначено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Вознесенську Миколаївської області, де і проживав разом членами своєї сім'ї до 1982 року. В 1982 році сім'я заявника змінила місце проживання та до 1997 року проживала в с. Василівка Григорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. За час проживання за даною адресою заявник постійно навчався з 1 по 9 клас (до 20.06.1993 року) в Григорівській середній школі. Між тим, паспорта громадянина України після досягнення відповідного віку не отримав. Після закінчення навчання влаштувався на роботу та створив свою сім'ю.

З метою оформлення паспорта громадянина України заявник в 2012 році звернувся до компетентного органу, яким було видано довідку про встановлення особи заявника, але не встановлено належності до громадянства України, в зв'язку з неможливістю встановлення факту його постійного проживання на території України.

Враховуючи вказані обставини та неможливість встановлення факту в адміністративному порядку, ОСОБА_1 просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, так як він позбавлений можливості реалізовувати належні йому, як фізичній особі права, виконувати відповідні обов'язки.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав у повному обсязі.

Представник Управління державної міграційної служби в Миколаївській області - Чеботарьова Н.В. у судовому засіданні вирішення зазначеного питання залишила на розсуд суду.

Заслухавши показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України, в тому числі, на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство». При цьому, процедура оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також порядок подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім того Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року за № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.206 року за № 588/2006).

Так, відповідно до п.п. 7,8,44 обумовленого Порядку встановлення належності до громадянства України стосується, зокрема, громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство» особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема, рішення суду про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Вознесенську Миколаївської області (а.с. 4, 12).

Батьками вказані: ОСОБА_5 (громадянин України, паспорт НОМЕР_1, виданий 26.08.1997 року Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області), зареєстрований АДРЕСА_1 з 17.08.1973 року, та ОСОБА_3 (громадянка України, паспорт НОМЕР_2, виданий 11.09.2001 року Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області), зареєстрована в АДРЕСА_2 з 18.01.2001 року (а.с 51, 70,71).

Відповідно до довідки за № 53, виданої 18.02.2019 року Григорівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_3 з 1983 року по 1994 рік проживала за вищевказаною адресою без реєстрації. Разом з нею проживав її син ОСОБА_1 (а.с. 72).

Зазначене узгоджується з іншими письмовими матеріалами справи, зокрема, довідкою за № 21, виданою 10.02.2011 року Григорівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів. Згідно останньої ОСОБА_1 з 01.09.1985 року по 20.06.1993 року навчався в даному навчальному закладі. Після його закінчення працював у Вознесенському швейному колективному підприємстві з 01.02.1993 року по 22.10.1993 рік (а.с. 11, 65, 15-23).

26.06.2018 року Вознесенським РВ УДМС України в Миколаївській області заявнику видано довідку, відповідно до якої встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

При цьому, відомості про заявника, в тому числі щодо дати та місця народження, місця проживання, документа, що посвідчував його особу, узгоджуються між собою.

Крім того, обставини наведені заявником у обґрунтування своєї заяви, знайшли своє підтвердження відповідно до показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Таким чином, факт постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року підтверджено сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління державної міграційної служби в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Вознесенська Миколаївської області, на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.02.2019 року.

Суддя Л.В.Лузан