П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В., із секретарем судового засідання Біляєвою В.М., без участі учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі, постановлену в приміщенні того ж суду у складі судді Шикеря І.А., по справі № 484/4051/19, провадження № 22-ц/812/1713/19, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Первомайського міського голови Миколаївської області про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 - Первомайського міського голови шкоди, спричиненої незаконним вилученням з кабінету ОСОБА_1 , яким він користувався під час зайняття адвокатською діяльністю, речей, що є його приватною власністю, в розмірі 1500000,00 грн. Зазначав, що це сталося внаслідок узурпації влади Дромашко Л.Д ОСОБА_3 , оскільки рішення про визнання майна безгосподарським сесією Первомайської міської ради не приймалось (а.с. 1-2).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що фактично ОСОБА_1 оскаржує дії та бездіяльність посадової особи органу місцевого самоврядування Первомайського міського голови Миколаївської області, тобто даний спір є публічно-правовим, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с. 5).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що на кінець 1996 року КАС не існувало (а.с. 10).

У відзиві на апеляційну скаргу міський голова ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційних вимог ОСОБА_1 (а.с. 30-31).

В судове засідання апеляційного суду учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів прийшла до такого.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, протиправними діями суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За змістом частини п`ятої статті 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) мають приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції (Пункти 27, 28 постанови Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року № 803/3/18|11-1173апп18)

Позивач, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди заподіяної протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, не ставить позовної вимоги про вирішення публічно-правового спору. Тому відповідно до частини п`ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України заявлені у позові вимоги мають вирішуватися за правилами цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу учасників спору (пункт 18 Постанови Великої палати Верховного Суду від 27.02.2019 року № 405/4179/18|14-44цс19).

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 , заявляючи вимоги про відшкодування шкоди, не ставить позовної вимоги про вирішення публічно-правового спору, тобто не вимагає визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

За наведених обставин ухвалу суду першої інстанції відповідно до положень пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 376, 379, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 серпня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Судді Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст судового рішення складено 07 листопада 2019 року