Головуючий суду 1 інстанції -Москаленко В.В. Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 425/1467/17
Провадження № 22-ц/810/183/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач: ПАТ «Державний ощадний банк України»

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 червня 2018 року (постановлене у складі судді Москаленко В.В.) у приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі по тексту - позивач ПАТ «Державний ощадний банк») звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23.06.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір відновлювальної кредитної лінії № 555, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 390000,00 грн. зі сплатою 25% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надавався на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відповідною кредитною лінією у період до 22.06.2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно рівними частинами до останнього робочого дня кожного місяця починаючи з липня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту визначено - 22.06.2018р.

В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між позивачем і відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки №1 від 23.06.2008 року, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором вразі порушення зобов`язання боржником.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_3 умов договору станом на 30.05.2017 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 399428 грн.31 коп., яка складається з боргу по кредиту у розмірі - 187860,77 грн.; відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 29.05.2017 року в розмірі 132785,13 грн.; інфляційних втрат банку з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати кредиту в сумі 33397,24 грн.; інфляційних втрат банку з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн.; 3% річних за прострочення за прострочення сплати кредиту за період з 01.09.2014 року по 29.05.2017 року в розмірі 5435,82 грн.; 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 року по 29.05.2017 року в розмірі 5458,99 грн., яку відповідач не погашає у добровільному порядку, тому позивач просить стягнути заборгованість у судовому порядку.

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 червня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 555 від 23.06.2008 року у сумі 359478 грн. 96 коп. Також стягнуто з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2693,14 з кожного. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та трьох відсотків річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з п.3.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язався точно в строки повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов»язання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку позичальник зобов»язався повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту а також сплатити штрафні санкції, в порядку та умовах, передбачених договором, а також відшкодувати банку у повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобов`язана сторона виконала свої обов`язки належним чином в порядку передбаченому договором відповідно до чинного законодавства України. Також сторони домовились про те, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду. Отже, три проценти річних та інфляційні втрати банку за несплату кредиту та несплату відсотків за користування кредитом є збитками банку, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник позивача повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.

Відповідачі про час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином - відповідно до положень Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.06.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 555, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 390000,00 грн. зі сплатою 25% річних та терміном повернення до 22.06.2018 року. Кредит надавався на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відповідною кредитною лінією у період до 22.06.2010 року.

23.06.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між позивачем і відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки №1, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором вразі порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору боржник зобов'язався точно в строки повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов»язання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку позичальник зобов'язався повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту а також сплатити штрафні санкції, в порядку та умовах, передбачених договором, а також відшкодувати банку у повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору, знищення, втрати або пошкодження майна (грошових коштів), що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби зобов`язана сторона виконала свої обов`язки належним чином в порядку передбаченому договором відповідно до чинного законодавства України. Також сторони домовились про те, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду. Отже, три проценти річних та інфляційні втрати банку за несплату кредиту та несплату відсотків за користування кредитом є збитками банку, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

Судом вірно встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач умови договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.05.2017 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка відповідно до розрахунків заборгованості становить 399428 грн.31 коп., з яких:

-борг за кредитом -187860,77 грн.;

-відсотки за користування кредитом -132785,13 грн.;

-інфляційні втрати банку за прострочення сплати кредиту -33397, 24 грн.;

-інфляційні втрати банку за прострочення сплати відсотків за користування кредитом -34490,36 грн.;

-3% річних за прострочення сплати кредиту-5435,82 грн.;

-3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом-5458, 99 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн., суд першої інстанції вважав, що вказані витрати не були предметом домовленості сторін при укладанні кредитного договору.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов'язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором.

Проте суд першої інстанції при ухваленні рішення на вказані норми уваги не звернув.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а тому рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідачів інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 34490,36 грн. та 3% відсотків річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 5458,99 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, колегія суддів також вважає, що в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3295 грн. 32коп. грн. з кожного,в тому числі за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383,384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 19 червня 2018 року змінити, скасувавши в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» доОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат за простроченими процентами за користування кредитом та трьох процентів річних за простроченими процентами за користування кредитом та судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині стягнення інфляційних втрат банку за період з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом та трьох процентів річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден.код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, іден.код НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» , МФО 304665, р/р 373940055 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, будинок №36, інфляційні втрати банку за період з вересня 2014 року по січень 2017 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 34 490, 36 грн.(тридцять чотири тисячі чотириста дев'яносто гривень 36 коп.), та три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 02 вересня 2014 року по 29 травня 2017 року в сумі 5 458 грн. 99 коп. (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят вісім грн. 99 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (іден.код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» , МФО 304665, р/р 373940055 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, будинок №36), судовий збір у сумі 3295 грн. 32коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (іден.код НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» , МФО 304665, р/р 373940055 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Енергетиків, будинок №36), судовий збір у сумі 3295 грн. 32коп.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повной текст постанови складений - 25 лютого 2019 року.

Головуючий Н. В. Стахова

Судді: В. В. Кострицький

М. В. Назарова