№ провадження 2-з/495/30/2019
Ухвала

про забезпечення позову

26 лютого 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі Акопян М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року справу було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру, подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову по справі, спрямованих на реальне виконання майбутнього судового рішення, а саме просить:

-накласти арешт на нежитловий обєкт, загальною площею 1454,9 кв.м., який складається з: господарської будівлі літ. «А-1», господарської будівлі літ. «Б-1», господарської будівлі літ. «В-1», навіс літ. «Г», навіс літ. «Д», № І - замощення, який розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Дмитрівка, вул. Набережна, буд. 113-А, власником якого є ОСОБА_3.

- накласти арешт на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,85 га, кадастровий номер :02:000:0701, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, Дмитрівська сільська рада, власником якої є ОСОБА_3.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що підставою для позовних вимог є те, що 27 червня 2014 року позивачем ОСОБА_1 було надано відповідачу ОСОБА_3 позику - грошові кошти в розмірі 125 000 доларів США на строк до 27 вересня 2014 року, що підтверджується відповідною розпискою. На даний час відповідачем неповернені кошти позивачу, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка з урахуванням основного боргу та процентів станом на 11 лютого 2019 року складає 6 561 293,76 грн. Враховуючи небажання відповідача виконувати свої зобовязання позивач був змушений звернутись з позовом до суду. Згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 140245437 від 04.10.2018 року відповідачу належить наступне нерухоме майно: нежитловий обєкт, загальною площею 1454,9 кв.м., який складається з: господарської будівлі літ. «А-1», господарської будівлі літ. «Б-1», господарської будівлі літ. «В-1», навіс літ. «Г», навіс літ. «Д», № І - замощення, який розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Дмитрівка, вул. Набережна, буд. 113-А; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,85 га, кадастровий номер :02:000:0701, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, Дмитрівська сільська рада. Позивач у своїй заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на вищезазначене нерухоме майно відповідача, оскільки у разі не задоволення такої заяви Відповідач зможе відчужити вище зазначене майно з метою не виконання своїх обовязків за договором позики від 27 червня 2014 року, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про задоволення вимог Позивача.

Представник позивача зазначив, що відповідач свідомо не вчиняє жодних дій направлених на виконання своїх обовязків, а навпаки ухиляється від їх виконання, що свідчить про недобросовісність відповідача як боржника.

Вище зазначені обставини свідчать, що існує реальна загроза невиконання або ускладнення виконання рішення суду про задоволення вимог позивача, оскільки відповідач тривалий час веде себе недобросовісно, що дає достатньо підстав вважати, що відповідач дійсно може відчужити своє майно з метою ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до письмової заяви представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру, просить розглянути зазначену заяву за його відсутністю.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявилась, повідомлялась належним чином.

Розглянувши надану заяву та документи надані позивачем, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; інше.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини у звязку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, з огляду на наступне.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність правовідносин з приводу того, що 27 червня 2014 року позивачем ОСОБА_1 було надановідповідачу ОСОБА_3 позику - грошові кошти в розмірі 125 000 доларів США на строк до 27 вересня 2014 року, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно до розписки від 27.06.2014 року настав кінцевий термін повернення боргу 30.09.2014 року, підставою для звернення до суду із відповідним позовом стала відмова ОСОБА_3 від виконання взятих на себе зобов'язань за вказаним договором позики.

Матеріали справи містять інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.01.2019 року, номери інформаційних довідок: 154140799, 154138836, із яких вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 належить наступне нерухоме майно:

- нежитловий обєкт (реєстраційний номер майна: 51) загальною площею 1454,9 кв.м., який складається з: господарської будівлі літ. «А-1», господарської будівлі літ. «Б-1», господарської будівлі літ. «В-1», навіс літ. «Г», навіс літ. «Д», № І - замощення, який розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Дмитрівка, вул. Набережна, буд. 113-А,

- земельна ділянка (реєстраційний номер майна: 51) для ведення особистого селянського господарства площею 0,85 га кадастровий номер :02:000:0701, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, Дмитрівська сільська рада, власником якої є ОСОБА_3.

З огляду на значну ціну позову, та заявлені позовні вимоги щодо стягнення боргу на суму 6 561 293,76 грн. за договором позики, у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту належного відповідачу нерухомого майна, а саме, нежитлового обєкту (реєстраційний номер майна: 51) загальною площею 1454,9 кв.м., який складається з: господарської будівлі літ. «А-1», господарської будівлі літ. «Б-1», господарської будівлі літ. «В-1», навіс літ. «Г», навіс літ. «Д», № І - замощення, який розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Дмитрівка, вул. Набережна, буд. 113-А та земельної ділянки (реєстраційний номер майна: 51) для ведення особистого селянського господарства площею 0,85 га кадастровий номер :02:000:0701, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, Дмитрівська сільська рада, може призвести до відчуження ним вищезазначеного майна з метою не виконання своїх обовязків за договором позики від 27 червня 2014 року, що в свою чергу призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд вважає, що накладення арешту на нерухоме майно відповідача - нежитловий обєкт (реєстраційний номер майна: 51) загальною площею 1454,9 кв.м., який складається з: господарської будівлі літ. «А-1», господарської будівлі літ. «Б-1», господарської будівлі літ. «В-1», навіс літ. «Г», навіс літ. «Д», № І - замощення, який розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Дмитрівка, вул. Набережна, буд. 113-А та земельну ділянку (реєстраційний номер майна: 51) для ведення особистого селянського господарства площею 0,85 га кадастровий номер :02:000:0701, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, Дмитрівська сільська рада дійсно є заходом забезпечення позову, спроможним забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, даний вид забезпечення позову у вигляді арешту на нерухоме майно відповідача гарантує виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Суд при постановленні ухвали про арешт на об'єкти нерухомого майна враховує принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

При цьому вжиття заходу забезпечення позову у вигляді арешту на об'єкти нерухомого майна не виключає його з використання відповідача.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що захід забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна є достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, та виключить можливість обмеження права відповідача на користування нерухомим майном у повному обсязі.

Частина 7 ст. 153 ЦПК України: в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З викладених підстав, вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення, суд вважає за необхідне не вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обраний захід забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника спірного нерухомого майна та не може вплинути на фінансову діяльність відповідача у разі її здійснення, чи понесення ним додаткових витрат, тобто, застосований вид забезпечення позову не може завдати відповідачу будь-яких збитків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 65045) адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2, АДРЕСА_2, 65026) про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Накласти арешт на нежитловий обєкт (реєстраційний номер майна: 51) загальною площею 1454,9 кв.м., який складається з: господарської будівлі літ. «А-1», господарської будівлі літ. «Б-1», господарської будівлі літ. «В-1», навіс літ. «Г», навіс літ. «Д», № І - замощення, який розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Дмитрівка, вул. Набережна, буд. 113-А.

Накласти арешт на земельну ділянку (реєстраційний номер майна: 51) для ведення особистого селянського господарства площею 0,85 га кадастровий номер :02:000:0701, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, Дмитрівська сільська рада.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.О. Боярський