Справа № 369/5932/19
Провадження № 2/369/2987/19
23.09.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Медведського М.Д.,
при секретарі Головатюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні користування спадковим майном , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні користування спадковим майном.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року його батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 24.11.2015 року, актовий запис № 92.
08.04. 2016 року, тобто після смерті його батька, він звернувся до Києво- Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою, як спадкоємець за законом першої черги, про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 43529240 від 08.04.2016 року та довідкою про коло спадкоємців за №252/02-14 від 09.02.2018 року, яка підтверджує, що він ОСОБА_3 , є єдиним спадкоємцем після смерті батька.
18.02.2018 року він звернувся до Відповідача з письмовим повідомленням про звільнення житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 і знаходиться на земельній ділянці за цією ж адресою, добровільно, оскільки Відповідач займає дане житлове приміщення незаконно. Але Відповідач звільняти житловий будинок та земельну ділянку не має наміру, хоча у неї є своя квартира за адресою: АДРЕСА_2 ., яка належить їй на праві особистої приватної власності.
Відповідач чинить йому перешкоди у користуванні спадковим майном, оскільки не надає ключі від успадкованих приміщень, а також постійно залучає третіх (сторонніх) осіб з метою перешкодити йому користуватись майном.
Тому на підставі вищевказаного просив суд зобов`язати відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 ) вчинити дії по усуненню перешкод в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці за цією ж адресою шляхом звільнення вищевказаного будинку та земельної ділянки.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_4 до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення.
За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів в заочному порядку згідно ст.280 ЦПК України, враховуючи думку позивача та його представника.
Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи.
23.11. 2015 року його батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області 24.11.2015 року, актовий запис № 92.
08.04. 2016 року, тобто після смерті його батька, він звернувся до Києво- Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою, як спадкоємець за законом першої черги, про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 43529240 від 08.04.2016 року та довідкою про коло спадкоємців за №252/02-14 від 09.02.2018 року, яка підтверджує, що він ОСОБА_3 , є єдиним спадкоємцем після смерті батька.
Відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні спадковим майном, оскільки не надає ключі від успадкованих приміщень, а також постійно залучає третіх (сторонніх) осіб з метою перешкодити йому користуватись майном.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав", власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень ст.13, ч.3 ст.16, ст. 319 ЦК України, у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.
Як роз`яснено у п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 Цивільного процесуального кодексу України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).
Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Відтак, оскільки, як вбачається з довідки державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є. являється єдиним спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а відповідач дійсно перешкоджає позивачу користуватися житловим будинком, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 76 81, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні користування спадковим майном - задовольнити.
Зобов`язати відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 ) вчинити дії по усуненню перешкод в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці за цією ж адресою шляхом звільнення вищевказаного будинку та земельної ділянки.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.Д. Медведський