ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1853/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника апелянта Подановського Т.Р., відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року (суддя Чевилюк З.А.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ПАТ «ВіЕс Банк», звернулось до суду з вказаним позовом, зазначало, що 11 грудня 2012 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF018952 з додатками, згідно якого Позивачем було надано Відповідачу кредит в розмірі 60000 грн., з кінцевим строком погашення не пізніше 8 грудня 2017 року, під 23,5 % річних. Відповідач своїх договірних зобов`язань не виконав, а саме заборгував Банку кошти у загальній сумі 160 685 грн. 66 коп.

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість по кредитному договору № KF018952 від 11 грудня 2012 року в сумі 160685 грн. 66 коп. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 січня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто на користь позивача 159386 грн. 91 коп. боргу та судові витрати 2390 грн. 80 коп., а всього 161777 грн. 71 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2018 року скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

За заявою ПАТ «ВіЕс Банк» від 2 квітня 2018 року здійснено заміну сторони по справі внаслідок відступлення права вимоги за договором на ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» за ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2018 року.

У справі здійснено дві судових експертизи Хмельницьким відділенням КНДІСЕ та Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, які підтвердили, що підпис від імені ОСОБА_1 , розташований в графі «Підпис платника» заяви на переказ готівки № 610082 від 20 січня 2014 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вважає вказане рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що мотивувальна частина не містить відомостей про докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивувальної оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у позові; посилання на норми права, які посилався представник позивача в додаткових поясненнях до позовної заяви, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Крім того, при оцінці доказів судом першої інстанції не враховано, що банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.

Крім того, суд не сприяв всебічному й повному з`ясуванню дійсних обставин справи, що мають юридичне значення для її вирішення, допустив неповноту у з`ясуванні таких обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» залишити без задоволення.

Вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 11 грудня 2012 року між ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір № KF018952 на суму 60000 грн. на споживчі потреби з кінцевою датою повного виконання боргових зобов`язань 8 грудня 2017 року, зі сплатою 23,5 % річних за користування кредитом (а. с. 8-16 Т. 1).

Крім того, 11 грудня 2012 року між банком та відповідачем було укладено договір застави (іпотеки) нерухомого майна (а. с. 158-161 Т. 1).

15 серпня 2013 року банк самостійно звернувся з повідомленням-вимогою № 09-3/20323 до ОСОБА_1 про повне дострокове стягнення заборгованості в тридцятиденний строк (а. с. 17 Т. 1).

Останні платежі по оплаті кредиту відповідачем були здійсненні у вересні 2013 року, що підтверджується копіями квитанцій від 9 вересня 2013 року в сумі 500 грн. та від 4 вересня 2013 року в сумі 1000 грн. (а. с. 79-80 Т. 1).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань, банк 26 жовтня 2016 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що станом на 21 жовтня 2016 року становить 127504 грн. 16 коп. (а. с. 4, 169-170 Т. 1).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 належить, житловий будинок А-1 загальною площею 54,9 кв. м., житловою площею 42,1 кв. м., адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 11727270; земельна ділянка 0,0618 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, адреса : АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :23:004:0180 (а. с. 27-28 Т. 1).

29 грудня 2017 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та його правонаступником ТзОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор передав позивачу право вимоги всіх грошових зобов`язань за кредитним договором № KF018952 до відповідача - ОСОБА_1 (а. с. 136-139 Т. 1).

14 лютого 2018 року постановою приватного виконавця Терлеєва І.М. ВП № 55350406 на основі виконавчого листа № 686/21094/16-ц виданого 29 червня 2017 року для забезпечення примусового виконання виконавчого документа та можливості реалізації належного боржнику майна для погашення заборгованості здійснено опис та арешт майна ОСОБА_1 (а. с. 89-92 Т. 1).

2 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про застосування терміну позовної давності (а. с. 74-75 Т. 1).

В матеріалах справи міститься заява на переказ готівки № 610082 від 20 січня 2014 року в сумі 200 грн. від імені ОСОБА_1 (а. с. 222 Т. 1).

Відповідно до висновку експерта № 4157/4158/18-26 від 1 листопада 2018 року та висновку експерта № 938 від 2 травня 2019 року підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підпис платника» заяви на переказ готівки № 610082 від 20 січня 2014 року виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів; підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Підпис платника» заяви на переказ готівки № 610082 від 20 січня 2014 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжніх підписів ОСОБА_1 (а. с. 29, 98 Т. 2).

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що оскільки 15 серпня 2013 року позивачем направлено ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості в повному обсязі в 30-денний термін, відповідно до ч. 2. ст. 1050 ЦК України кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання умов. Позивач пред`явив позов 27 жовтня 2016 року, поза межами строку позовної давності. Перебіг позовної давності почався з 16 серпня 2013 року. Волевиявлення ОСОБА_1 на переказ 200 грн. 20 січня 2014 року на погашення кредитної заборгованості перед банком по договору № KF018952 від 11 грудня 2012 року було відсутнє. Докази надання повноважень ОСОБА_1 на переказ грошових коштів по кредитному договору № KF018952 від 11 грудня 2012 року 20 січня 2014 року в сумі 200 грн. іншій особі відсутні. Докази вчинення ОСОБА_1 будь-яких інших дій на підтвердження визнання боргових зобов`язань, що, зокрема, свідчили б про переривання строку позовної давності, суду не представлено.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як зазначалося вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань за щомісячним погашенням платежів.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 15 серпня 2013 року претензію (вимогу) боржнику про дострокове негайне повернення всієї суми кредиту й пов`язаних з ним платежів (відсотків). Зазначене повідомлення було отримане відповідачем (а. с. 17, 17зв. Т. 1).

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги.

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 26 жовтня 2016 року, поза межами строку позовної давності. Перебіг позовної давності почався з 16 серпня 2013 року.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. (Постанова ВСУ у справі № 6-2251цс16 від 9 листопада 2016 року).

Докази вчинення ОСОБА_1 переказів грошових коштів по кредитному договору № KF018952 від 11 грудня 2012 року 20 січня 2014 року в сумі 200 грн., або надання повноважень іншій особі відсутні. Докази вчинення ОСОБА_1 будь-яких інших дій на підтвердження визнання боргових зобов`язань, що, зокрема, свідчили б про переривання строку позовної давності, суду не представлено.

Посилання апелянта, що мотивувальна частина не містить відомостей про докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивувальної оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у позові; посилання на норми права, які посилався представник позивача в додаткових поясненнях до позовної заяви, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Факт переривання строку позовної давності здійсненням відповідачем переказу готівки 20 січня 2014 року є недоведеним та спростованим висновками експертних досліджень. Зазначене є підставою для відмови у задоволенні позову. Наявні в матеріалах справи документи-докази зазначених обставини не спростовують.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 7 листопада 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк