Справа №:755/4734/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Індик М.В.,

за участю

боржника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

особи дії якої оскаржуються ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича визнання неправомірними дії, скасування акту і постанови про опис та арешт майна (коштів), стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича у виконавчому провадженні № 57071482 щодо складання постанови про опис та арешт майна боржника від 12 березня 2019 року. Скасувати Акт приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича від 12.03.2019 року у виконавчому провадженні № 57071482, яким встановлено, що виходом приватного виконавця за адресою; АДРЕСА_1 виявлено, що ОСОБА_1 в квартирі не проживає, за даною адресою знаходиться «Хостел». А також скасувати Постанову про опис та арешт майна боржника. Постановити окрему ухвалувідносно приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича у зв`язку з умисним порушенням ним Закону України «Про виконавче провадження» і направити її до Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

Мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2010 року у справі № 2-587/10 позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кранчинського Сергія Станіславовича від 27 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження 57071482 з примусового виконання означеного рішення суду на підставі виконавчого листа № 2-587/10 виданого Дніпровським районним судом міста Києва 04 травня 2012 року, про стягнення з Урбанської 0.0. на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за Кредитним договором в сумі 138 931,32 євро (в еквіваленті національної валюти за курсом НБУ станом на 22 жовтня 2009 року становить 1 656 944 гри. 24 коп.). Постановлено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 13 893,13 євро.

З Постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 березня 2019 року, винесеної в межах виконавчого провадження №57071482, вбачається, що приватним виконавцем Крайчинським С.С. було здійснено вихід з метою складення опису та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва від 22 вересня 2004 року, виданого Головним Управлінням житлового забезпечення КМДА. Оскаржуваною постановою описано та накладено арешт на квартиру.

На думку заявника, дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки приватним виконавцем в порушення вимог п. 10 Інструкції з примусового виконання рішень не вказано кожного предмета і його відмінні ознаки, які підлягали опису. Не зроблено фотографій описаних ним предметів і приміщення в цілому. Крім того, за даними акту приватного виконавця від 12 березня 2019 року виконавцем встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 і ОСОБА_1 у вказаній квартирі не проживає. Проте, такі висновки не відповідають дійсності і недоведені належними доказами.

Отже, приватним виконавцем, ОСОБА_4 грубо порушений встановлений чинним законодавством України порядок проведення опису майна, чим завдано шкоди правам заявника, що змушує ОСОБА_1 звернутись до суду з даною скаргою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича визнання неправомірними дії, скасування акту і постанови про опис та арешт майна (коштів), стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» та призначено справу до судового розгляду. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіслововича, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. В.Житомирська, 25/2, оф. 1, належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №57071482, відкритому на підставі виконавчого листа №2-587/2010, виданого 04 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 138931,32 євро (в еквіваленті у національній валюті згідно курсу НБУ станом на 22.10.2009 року становить 1656944,24 грн.). Роз`яснено право особи, дії якої оскаржуються та стягувача у строк, який не може перевищувати 15 днів з дня вручення даної ухвали направити до суду відзив на скаргу, заперечення або пояснення щодо скарги з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

15 травня 2019 року представником ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» надано заперечення на скаргу. Зі змісту яких убачається, що Банк просить відмовити у задоволенні скарги. Мотивуючи тим, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.03.2019 містить відомості про загальну площу квартири, кількість кімнат, його власника та адресу місцезнаходження квартири, яка описується та на який накладається арешт. При цьому, зі змісту постанови вбачається, що приватним виконавцем були визначені відмітні ознаки квартири, які підлягали опису та які, були відомі приватному виконавцю на момент проведення опису. Дана інформація є достатньою для ідентифікації об`єкту, на який накладено арешт, а тому відсутність іншої інформації про квартиру на який накладається арешт не є підставою для визнання незаконною вказаної постанови й не спростовує мотивів її винесення.

Оспорювана постанова підписана представником стягувана, виконавчі дії проведені у присутності понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», а також були залучені інші особи для проведення виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладене, постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.03.2019 року відповідає вимогам, визначеним Законом України «Про виконавч та Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки містить всі необхідні відомості для ідентифікації об`єкту нерухомого майна, відносно якого проведено опис та накладено арешт.

Більше того, боржник будучи обізнаним про свій обов`язок щодо виконання рішення суду про стягнення з нього на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості, протягом 7-ти років (станом на час розгляду заяви) цей обов`язок не виконує і нехтує приписами закону щодо обов`язковості виконання судових рішень.

З огляду на означене у задоволенні скарги просить відмовити.

23 травня 2019 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. надійшли заперечення на скаргу, а також витребувані за ухвалою суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження. Мотивуючи свої заперечення приватний виконавець вказує, що відповідно до інформаційної довідки Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України від 07.09.2018 №31/26-17701, транспортних засобів за боржником не зареєстровано.

Відповідно до листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19.12.2018 №10/04/37557 - Боржник не є власником пакетів акцій емітентів (10 відсотків і більше) акцій приватних акціонерних товариств та (5 відсотків і більше) публічних акціонерних товариств.

Інформація щодо реєстрації за боржником будь-якого рухомого майна, приватним виконавцем не виявлена.

Відповідно до інформації наданої комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.09.2018 №062/14-1 0957, за Боржником на праві власності зареєстровано квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру реєстрації фізичних осіб-підприємців. Боржник, здійснював підприємницьку діяльність та надавав послуги з : «Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна». Дата взяття на облік 26.12.2008; Дата зняття з обліку 03.01.2017.

Даний факт, є прямим грубим порушенням Боржником - іпотекодавцем за Кредитним договором, умов Договору Іпотеки від 19.12.2008, а саме: без письмової згоди іпотекодержателя - Стягувача, предмет Іпотеки було здано в найм (оренду) третім особам.

12.03.2019 виходом приватного виконавця за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що за даною адресою Боржник не проживає. За даною адресою знаходиться Хостел, що підтверджується повідомленням конс`єржа будинку ОСОБА_6 , а також інформацією розміщеною на відповідних інтернет сайтах.

За даних обставин приватним виконавцем, за участю представника Стягувача, конс`єржа, понятих та адміністратора Хостелу, складено відповідний Акт.

Боржником не виконується судове рішення про стягнення з неї боргу, що свідчить про навмисне ухиляння Боржника від виконання судового рішення.

Одночасно приватним виконавцем було складено постанову про опис та арешт майна Боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1 , та складається 3-х кімнат, загальною площею 122,20 кв.м. та належить Боржниу на праві власності на підставі свідоцтва від 22.09.2004 виданого Головним Управлінням житловою забезпечення К М Д А. Опис окремих речей, предметів, приватним виконавцем не здійснювався.

Враховуючи викладене, свої дії приватний виконавець вважає такими, що направлені на забезпечення виконання судового рішення з дотриманням Закону.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги скарги підтрималаи та просили суд її задовольнити, виходячи з доводів, якими обгрунтована скарга. Додатково представник боржника зазначив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». А відтак приватний виконавець не мав правових підстав для складання постанови про опис та арешт майна боржника від 12 березня 2019 року.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти скарги з підстав викладених у письмових запереченнях та просив відмовити у її задоволенні.

Суб`єкт дії якого оскаржуються підтримав свої письмові заперечення та просив відмовити у заявлених вимогах в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Згідно із пунктом а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Оспорювана Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича винесені 12 березня 2019 року. Зі скаргою про скасування вказаної постанови та акту, а також на дії приватного виконавця від 12.03.2019 року щодо їх винесення, боржник ОСОБА_1 звернулась 21.03.2019 року. Тобто в строк, передбачений ст. 449 ЦПК України.

Судом встановлено, що заочним рішення Дніпровського районного суду м. Києві від 12.05.2010 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 138 931,32 Євро, еквівалент станом на 22.10.2019 року 1 656 944,24 грн. А також стягнуто 1820,62 грн. судового збору, а всього 100 522,62 грн. Рішення суду набуло законної сили 14.12.2010 року.

04.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання означеного рішення суду.

23.08.2018 року ПАТ АТ «Укргазбанк» подав приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Крайчинському С.С. заяву про примусове виконання рішення суду у справі № 2-587/2010, де просив відкрити провадження та вчинити ряд виконавчих дій.

27.08.2018 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57071482.

27.08.2018 року приватний виконавець своєю постановою наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1

27.08.2018 року приватний виконавець своєю постановою наклав арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності від 20.09.2004 року ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , яка перебуває в іпотеці, іпотекодержатель - ПАТ АБ «Укргазбанк».

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що приватним виконавцем вчинено виконавчі дії щодо виконання рішення суду, втім було з`ясовано, що боржник не має коштів у банках, транспортні засоби не зареєстровані, земельні ділянки відсутні, має у власності лише вказану квартиру.

12.03.2019 року виконавцем здійснено вихід за адресою - АДРЕСА_1 , де було встановлено, що боржник за даною адресою не проживає, там знаходиться Хостел, що підтверджується повідомленням консьєржа ОСОБА_6 та інформацією в мережі Інтернет, про що складено відповідний Акт.

Постановою від 12.03.2019 року приватним виконавцем описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі.

Основним завданням реалізації права на справедливий суд після ухвалення судового рішення є його виконання у добровільному чи примусовому порядку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу пункту 6 частини 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Строки здійснення державним виконавцем опису та арешту майна під час вчинення виконавчих дій передбачені у ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження).

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника передбачений положеннями ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом частини 1 та 5 якої звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Порядок звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи та звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб регламентований ст. ст. 50, 53 та 56 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 56 закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що заявник не довів належними доказами, що не зазначення приватним виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника родових ознак кожного предмета, в квартирі АДРЕСА_1 і його відмінних ознак таких як зокрема вага, метраж, розмір, фірма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу, тощо порушує права боржника. Оскільки із постанови чітко вбачається загальна площа квартири, кількість кімнат, його власника та адресу місцезнаходження квартири, яка описується та на який накладається арешт. При цьому, зі змісту постанови убачається, що приватним виконавцем були визначені відмітні ознаки квартири, які підлягали опису та які, були відомі приватному виконавцю на момент проведення опису. Дана інформація є достатньою для ідентифікації об`єкту, на який накладено арешт, а тому відсутність іншої інформації про квартиру на який накладається арешт не є підставою для визнання незаконною вказаної постанови й не спростовує мотивів її винесення.

Постанова підписана державним виконавцем у присутності боржника та понятих.

Законом передбачено вручення копії постанови сторонам виконавчого провадження, яка була вручена того ж дня боржнику та стягувачу, що не заперечується учасниками справи та не викликає у суду обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання.

Крім того, не заслуговують на увагу і посилання заявника на те, що описане майно входить до Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами з огляду на наступне.

У цивільній справі № 755/7681/19 за скаргою ОСОБА_1 на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, заінтересована особа (стягувач) - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа - Державне підприємство «Сетам», судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 боржник не проживає, та здає квартиру в оренду (Хостел). Доказів на спростування даних обставин скаржник не надала. (Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 25.06.2019 року).

Означена ухвала суду була оскаржена в касаційному порядку та на день розгляду справи набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» визначено, що протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як зазначалось вище, судовим рішенням від 25.06.2019 року встановлено, що в даній квартирі боржник не проживає, та здає квартиру в оренду (Хостел). Доказів на спростування даних обставин скаржник не надала.

Викладене дає підстави суду вважати, що квартира АДРЕСА_1 не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Надаючи оцінку довідці КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» від 25.09.2019 року, зі змісту якої убачається, що ОСОБА_1 згідно акта від 12.06.2019 року дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд звертає увагу, що у вказаній довідці відсутній період за яким квартира АДРЕСА_1 є місцем проживання боржника. Більше того, станом 25.06.2019 року судом вже було встановлено, що заявник за вказаною адресою не проживає і на момент винесення оспорюваної постанови від 12.03.2019 року також не проживала.

Із досліджених у судовому засіданні відеозаписів і перевіривши посилання на Інтернет ресурси надані приватним виконавцем, судом встановлено під час розгляду даної справи, що квартиру боржник здає в оренду (Хостел). Будь-яких належних, достовірних та достатніх доказів на спростування того, що станом на 12.03.2019 року на момент винесення приватним виконавцем акту, яким встановлено, що боржник за адресою: АДРЕСА_1 , не проживала, ОСОБА_1 суду не надано.

З огляду на означене, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_1 не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Таким чином, під час судового розгляду судом встановлено, що державний виконавець в межах своїх повноважень здійснював передбачені законом необхідні дії для примусового виконання рішення суду, яке в силу ст. 124 Конституції України є обов`язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи кожний доказ окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника від 12 березня 2019 року та Акту приватного виконавця від 12.03.2019 року, державний виконавець діяв в межах і в спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження» при вчинені виконавчих дій у виконавчому провадженні №57071482, а тому суд приходить до висновку про необгрунтованість скарги і не убачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 4, 12-13, 259-261, 353, 355, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 12, 18, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича визнання неправомірними дії, скасування акту і постанови про опис та арешт майна (коштів), стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного, суду, шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Астахова