Справа № 401/201/17; 2/401/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2019 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Липко О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя обґрунтовуючи свій позов тим, що у період з 1998 року по 2014 рік перебував з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі під час якого подружжя придбало житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу садиби від 25.07.2008 року, вартістю 117452 грн., покупцями якого є він та відповідач, а також за спільні грошові кошти з відповідачем у період з червня 2012 року по жовтень 2012 року проведено ремонтні роботи в належній відповідачу на праві особистої приватної власності квартирі АДРЕСА_2 , на загальну суму 172850 грн., з яких 42350 грн. є оплата вартості ремонтних робіт в квартирі працівникам. Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним та відповідачем спільним сумісним майном подружжя зроблене у 2012 році облаштування та капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 належній відповідачу ОСОБА_2 , на загальну суму 172 850 грн. з яких на виконання ремонту сплачено 42350 грн. Залишити йому у власності належну відповідачу ОСОБА_2 Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 , вартістю 58726 грн., залишивши у власності відповідача ОСОБА_2 зроблене у 2012 році за спільні їх з відповідачем кошти облаштування та капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу на загальну суму 172850 грн., різницю коштів в розподілі майна 27699 грн., яка залишається залишити відповідачу. (Т-1, а.с.2-6).

В подальшому, позивач неодноразово уточнював позовні вимоги з урахуванням висновків судової будівльно-технічної та судово-товарознавчої експертизи та остаточно просив суд визнати за ним та відповідачем спільним сумісним майном подружжя зроблене в період з червня 2011 року по грудень 2012 року облаштування та капітальний ремонт квартири № 6 , яка належить відповідачу на праві особистої приватної власності, в будинку АДРЕСА_1 , а саме: два балкони квартири з утепленням та вмонтованими склопакетами та жалюзі; заміна вхідних дверей на металеві та дерев`яні; міжкімнатні двері в кількості 5 штук; покладена на кухні - керамічна плитка на підлогу та стіни, вирівняна стеля, вмонтована батарея опалення, заміна вікна на склопакет, новий холодильник «Індезіт», духова шафа, вмонтована нова кухня, новий скляний стіл. Перебудований туалет та ванна кімната, вмонтована душова та унітаз. Покладена керамічна плитка, пральна машина «Занусі», вмонтований електричний підігрівач підлоги в коридорі, кухні, ванній кімнаті. В спальній кімнаті: підвісна стеля, вирівняні стіни та поклеєні шпалери, куплене двоспальне ліжко, балконний блок, односпальне ліжко. В залі: вирівняно гіпсокартоном стелю, стіни, балкон переобладнаний на балконний блок, постелений лінолеум, замінена батарея опалення, поклеєні шпалери на стіни, нова корпусна меблева стінка для зали. Замінена вся електропроводка в квартирі, телевізійний провід.

Припинити право спільної власності подружжя на будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ним право власності на належну ОСОБА_2 Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 залишивши відповідачу у власності зроблене у 2011-2012 роках за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вищезазначене майно, а саме: облаштування та капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу.(Т-1, .с.162-167).

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому заперечуючи позовні вимоги в повному обсязі зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності сторін по справі на підставі договору купівлі-продажу, відповідно будинок є розподіленим та не може бути предметом його розподілу. Зауважив, що ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 21.10.1997 року, проведено відповідачем у 2015 році, тобто після розірвання шлюбу з позивачем. Зазначає, що у 2014 році вже відбувся поділ майна подружжя між сторонами по справі. Зауважує, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В подальшому, представником відповідачу подано відзив на позовну заяву позивача після уточнених позовних вимог, в якому заперечуючи проти позовних вимог з підстав, зазначених у первісному відзиву на позовну заяву представник відповідача звернув увагу на те, що ремонтні роботи відповідачем у квартирі проведено після розірвання між сторонами шлюбу у 2015 році про що свідчить технічна документація на квартиру, згідно якої вбачається наявність виконання демонтажних робіт у квартирі у період 2015 року. (Т-1,а.с.103-105, 202-205).

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених вище. Зазначили, що подружжя весь час проживало в квартирі, в будинку жили тільки влітку, ремонт почався 1 чи 2 червня 2011 року, закінчився на початку 2012 року.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву з урахуванням того, що ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу на праві особистої приватної власності, проведені у 2015 році, в той час, коли шлюб між сторонами було розірвано заочним рішенням суду. Позивач вказала, що ремонт квартири з переобладнанням розпочала самостійно з лютого місяця 2015 року, майно, вбудовану техніку придбала після 2015 року, те, що було придбано разом, було вивезено в будинок. В квартирі наразі із техніки, яку купували разом із відповідачем, немає нічого. Спростовуючи доводи позивача та його представника щодо часу поліпшення зазначеного нерухомого майна, зокрема, перебудови туалету та ванної кімнати та проведення будівельних робіт, звернули увагу на те, що станом на 01.02.2015 рік згідно технічного паспорту та плану квартири були наявні приміщення ванної кімнати, туалету, кладової. Станом на 2018 рік у результаті перепланування вказані приміщення мають інший вигляд, що відображено у технічній документації.

Ухвалою судді від 26 січня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено справу до попереднього розгляду за участю сторін. (а.с.16).

Ухвалою суду від 21 березня 2017 року призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 12.10.2017 року за клопотання представника позивача призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.(Т-1, а.с.66-67). Провадження у справі відновлено 30.11.2017 року. (Т-1, а.с.85).

Ухвалою суду від 18.01.2018 року вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. (Т-1, а.с.97-98).

Ухвалою суду від 04.04.2018 року призначено у справі судову товарознавчу експертизу. (Т-1,а.с.132-133). Провадження у справі відновлено 14.05.2018 року. (Т-1,а.с.149).

Заслухавши доводи сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які склалися між сторонами.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 26.12.2003 року. 14.01.2014 року. Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.01.2014 року шлюб між ними розірвано. (Т-1, а.с. 117).

Під час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2008 року позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 придбано садибу, розташовану в АДРЕСА_1 за ціною 117452 грн., яка є їх спільною частковою власністю. (Т-1, а.с.9-10).

Після розірвання шлюбу рішенням Світловодського міськрайонного суду від 23 липня 2014 року проведено поділ спільного сумісного майна подружжя предметом розподілу якого був автомобіль марки Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 . (а.с.126-127).

Згідно копії договору дарування від 21.10.1997 року ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), отримала в дар двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.106).

На підтвердження своїх доводів щодо виконання ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_2 , у 2011-2012 році позивач надав суду такі докази.

За клопотанням позивача у судовому засіданні були допитані свідки, які засвідчили таке.

Свідок ОСОБА_4 , суду повідомила, що ОСОБА_1 знає близько 8 років. На початку літа 2011 року він до неї звертався щодо ремонту квартири на що вона погодилась. Повідомила, що вона є директором приватного підприємства «Білдінг сервіс», яке займається ремонтно-будівельними роботами та яке з червня 2012 року не працює, але печатка підприємства знаходиться у неї. Заміри в квартирі робив ОСОБА_5 , який був бригадиром. Розрахунок ОСОБА_1 проводив тільки з ОСОБА_6 Зазначила, що зведений акт по виконаним ремонтним роботам вона роздрукувала півтора роки тому, договір знайшовся в комп`ютері, заміри витягла також з комп`ютера, оскільки вони там збереглися, а документи не збереглися, проміжні акти також не збереглися. Повідомила, що ремонт проводився влітку та восени.. Зазначила, що купу документів їй надав бригадир. До цього зведеного акту не було, був трохи менший, оскільки не всі роботи було до нього включено. На акті поставила дату згідно договору, це був новий акт, роздрукований на основі старого акту. Повідомила, що оригінали документів нікуди не здавала. Вказала, що ремонтні роботи робили троє чоловік, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких знаходив ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_5 був офіційно працевлаштований до приватного підприємства «Білдінг сервіс». Вказала, що в квартирі була присутньою по закінченню ремонтних робіт, а саме після встановлення арок, підлоги, плитки, встановлення нових вікон, дверей, поклеєні шпалери, була змінена електропроводка. Зазначила, що оплата проводилась готівкою ОСОБА_1 , звіти нікуди не здавались, перепланування в квартири проведено було в кухні та туалеті, перенесені на місце кладовки. За роботи ОСОБА_1 заплатив більше 40 000 грн. робітникам. З дружиною ОСОБА_1 не зустрічалась. Наразі підприємство не працює.

Свідок ОСОБА_10 суду засвідчив, що у 2011 році за пропозицією ОСОБА_5 працював в квартирі АДРЕСА_2 , де проводились капітальні ремонтні роботи: знімалась стяжка, шпаклювали, клали плитку, гіпсокартон, працювали без угод на протязі липня-серпня 2012 року, проводили перепланування. Вказав, що туалет перемістили в кладовку, що він допомагав робити демонтажні роботи, фарбував стелю. Зазначив, що не пам`ятає щодо заміни вікон і хто робив відкоси, при завершенні ремонтних робіт він не працював.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що ОСОБА_1 весною 2011 року говорив йому, що проводить ремонт в квартирі, а приблизно влітку 2012 року повідомив, що ремонт завершено. Вказав, що в квартирі він був наприкінці ремонту. Квартира була гарно оздоблена, в коридорі стояла шафа-купе.

Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що влітку 2011 року в квартирі проводились ремонтні роботи, у зв`язку із чим ОСОБА_1 просив його вивезти будівельне сміття з квартири. Зазначив, що під час того як вивозив сміття бачив, що у квартирі була збита штукатурка. Сміття вивозив у мішках.

Свідок ОСОБА_14 суду засвідчив, що 12 листопада 2011 році родина ОСОБА_1 запросила його на день народження доньки ОСОБА_15 та показали ремонт, який вони провели у квартирі. Зазначив, що під час ремонту влітку 2010 року подружжя ОСОБА_16 проживало в будинку, а після ремонту взимку - у квартирі. У квартирі було виконане перепланування у ванній кімнаті, на кухні стояв скляний стіл, шафи червоні та білі в шаховому порядку.

Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що товаришує з ОСОБА_1 з 90-х років. Влітку 2011 року подружжя розпочало ремонтні роботи у квартирі. Він особисто допомагав виносити сміття. Через рік ремонт був завершений. Вказав, що після ремонту кухню розширили.

За клопотанням представника позивача, на виконання ухвали суду від 12.10.2017 було проведено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-264 від 20.11.2017 року, (Т-1, а.с.72-83), вартість будівельних робіт та матеріалів використаних під час виконання ремонту квартири АДРЕСА_2 станом на січень 2017 року становить 86 450грн.40 коп. Вартість будівельних робіт та матеріалів використаних під час виконання ремонту квартири станом на червень 2012 року становить 55976 грн. 90 коп.

Вказати період часу, в який були виконані ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_2 , в результаті візуального огляду експертом не виявилось можливим.

Отже, із наведеного висновку слідує, що не можливо визначити експертним шляхом період часу, в який були виконані ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № П-49 від 27 квітня 2018 року призначеної за клопотанням представника позивача на підставі ухвали суду від 04.04.2018 року, загальна ринкова вартість майна (наданого до огляду) з урахуванням зносу, станом на день подачі позову (січень 2017 року) складає 19800 грн. Майно перелічене в ухвалі, а саме: електрична духова шафа "Gorenje" та варочна поверхня "Gorenje" - пральна машина "LG", односпальне дерев`яне ліжко не надані для огляду, а надані до огляду електрична духова шафа «SISTEMA» та варочна поверхня «SISTEMA»; пральна машина «Zanussi».

Згідно визначеної вартості майна з урахуванням зниження якості від зносу, станом на 2017 рік складає холодильник - морозильник, згідно маркування «Indesit BAN 13», виробник Польща - 4000грн., варочна поверхня, згідно маркування «SISTEMA» - 2000 грн., духова шафа згідно маркування «SISTEMA» - 3300 грн., пральна машина «Zanussi» - 2000 грн., набір корпусної меблі для зали - 4500 грн. ліжко двоспальне дерев`яне з 4-ма висувними шухлядками та матрацом - 4000 грн., всього 19800 грн. (Т-1, а.с.139-147).

Судом досліджені надані позивачем та його представником квитанції щодо придбання матеріалів для виконання ремонтних робіт (Т-1, а.с.175-180). Зазначені квитанції не містять інформації, яка б підтверджувала витрати саме позивача на проведений ремонт, а також те, що придбаний товар спрямовано на ремонт квартири, яка належить відповідачці.

Досліджений судом договір № HV604В1284 від 12.11.2011 року, укладений між ФОП ОСОБА_18 та ОСОБА_1 щодо передання у його власність метало пластикових виробів та акт приймання-передання від 25.11.2011 року, (Т-1, а.с.168-170), не місять інформації, що саме ці вироби виготовлялись та встановлювались у квартирі АДРЕСА_2 .

З дослідженого судом договору підряду від 01.06.2011 року, укладеного між ЧП «Білдін Сервіс» та ОСОБА_1 на виконання ремонтно-будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_2 , від 01.06.2011 року, вбачається, що додатками до нього є технічне завдання, кошторис (перелік видів робіт) та акт приймання передачі. (Т.1 а.с.171-172).

Разом з тим позивачем у якості додатку до договору надано зведений акт підряду на ремонтно-будівельні роботи по квартирі за період з 01.06.2011 по 30.03.2012 року (Т.1 а.с.173), який не передбачений умовами договору. Окрім цього свідок ОСОБА_4 , яка від імені ЧП «Білдін Сервіс» підписала зазначений договір пояснила, що оригінали документів ЧП відсутні, підприємство не працює, але печатка знаходиться у неї. Договір і акт вона роздрукувала із свого комп`ютера півтора роки тому.

На підтвердження своїх доводів, а саме що виконання ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 , відбувалось у 2015 році відповідач ОСОБА_2 , надала суду такі докази.

За клопотанням відповідача судом допитані свідки, які суду повідомили таке.

Свідок ОСОБА_19 , суду повідомила, що в квартирі ОСОБА_2 проводився ремонт. У 2014 році вона приїхала від сина на Новий рік. В кінці січня 2015 року вона сперечалась з будівельниками, які працювали у квартирі ОСОБА_2 , оскільки ті постійно грюкали. З ранку до вечора вели ремонтні роботи, на поверсі було сміття, яке зносилось до першого поверху, де вона особисто проживає. Вказала, що у 2010-2011 роках перебувала по вул. Шевченко, оскільки хворіла її мати. Повідомила, що вона не знає що у 2015 році, робили в квартирі ОСОБА_2 , але бачила мішки з цементом. А ще ОСОБА_20 їй повідомила, що з чоловіком розлучилась та робить ремонт в квартирі. Зауважила, що просила ОСОБА_21 , щоб в квартирі зберігали тишу робітники.

Свідок ОСОБА_22 повідомила, що одночасно із своїм ремонтом у 2015 році по АДРЕСА_2, в квартирі АДРЕСА_7 відбувався ремонт і на 2-му поверсі, оскільки було чути як вибиваються стіни, сміття стояло на майданчику в під`їзді. Це було ранньою весною, а закінчили ремонт влітку.

Свідок ОСОБА_23 суду повідомила, що є рідною матір`ю ОСОБА_2 . Зазначила, що ремонтні роботи в квартирі донька проводила у 2015 році на кошти, які вона отримала за автомобіль. У 2014 році дочка розлучилася із чоловіком, та пішла в свою квартиру жити, а зять ОСОБА_24 - у будинок. Ремонт дочка закінчила восени 2015 року. Ремонт робив хлопець із Власівки на ім`я ОСОБА_26 . Шпалери клеїли разом з ОСОБА_27 , плитку клав майстер. Вказала, що ОСОБА_2 їздила до Польщі, заробляла гроші на кухню. Передавала гроші на ремонт їй. Електропроводку замінював електрик. Старі меблі вивезли в будинок. Вказала, що пластикові вікна донька замовляла сама.

Із копії технічного паспорту на квартиру по АДРЕСА_2 станом на 01.02.2015 року, вбачається, що експлікація приміщень до плану квартири включає: 1-коридор, загальна площа 10 кв.м, 2-кімната - 12,8 кв.м, 3 - вбудована шафа - 1,2 кв.м, 4 - ванна - 2,7 кв.м, 5 - туалет - 1,2 кв.м, 6 - кухня - 6,9 кв.м., 7 -кімната - 15 кв.м., всього по квартирі №6 : загальна площа - 49,8 кв.м., житлова - 27,8 кв.м, допоміжна - 22 кв.м. (Т-1, а.с.208-211).

Із копії технічного паспорту на вказану квартиру станом на 25 вересня 2018 року згідно плану приміщень до плану квартири №6 включає: 1- коридор, площею 8,8 кв.м, 2 - кімната - 12,8 кв.м., 3 - вбиральня - 1,2 кв.м., 4 - ванна кімната - 2,7 кв.м., 5 - кухня - 8,1 кв.м., 6 - кімната 15 кв.м., балкон - 0,6 кв.м., балкон - 0,6 кв.м., всього 49,8 кв.м. - загальної площі, 27,8 кв.м. - житлової площі, 22 кв.м. - допоміжної площі. (Т-1, а.с. 240-243)

З урахуванням вищезазначеного, суд знаходить підтвердженим той факт, що у період після 01 лютого 2015 року до 25 вересня 2018 року відбулася перебудова в квартирі внаслідок чого площа кухні збільшилась з 6,9 кв.м. до 8,1 кв.м. та відбулись зміни у розташуванні ванної кімнати та туалету, оскільки згідно технічної документації станом на 25.09.2018 рік туалет в плані відсутній, але вбачається наявність ванної кімнати площею 2,7 кв.м., вбиральні, площею 1,2 кв.м., та кухні, площа якої вже 8,1 кв.м.

Із дослідженого у судовому засіданні договору від 11 березня 2015 року укладеному між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_28 вбачається, що терміном монтажних робіт із встановлення пластикових виробів є період з 25.03.2015 по 27.03.2015 року, в той час як сам договір діє до 27.03.2014 року. (а.с.112).

Із видаткових накладних № 5631, 16991, 16982, 16977 від 12.05.2015 року, наданих представником відповідача, вбачається, що покупцем товару є ОСОБА_29 (а.с.113-116), тим самим надані докази не підтверджують витрати саме відповідача на проведений ремонт в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і елекронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України (допустимість доказів) суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи надані сторонами докази з точки зору їх належності та допустимості суд не бере до уваги як неналежні та недопустимі розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України такі докази: квитанції щодо придбання матеріалів для виконання ремонтних робіт (Т-1, а.с.175-180). договір № HV604В1284 від 12.11.2011 року, укладений між ФОП ОСОБА_18 та ОСОБА_1 щодо передання у його власність метало пластикових виробів та акт приймання-передання від 25.11.2011 року, (Т-1, а.с.168-170); договір підряду від 01.06.2011 року, укладеного між ЧП «Білдін Сервіс» та ОСОБА_1 на виконання ремонтно-будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_2 , від 01.06.2011 року; зведений акт підряду на ремонтно-будівельні роботи по квартирі за період з 01.06.2011 по 30.03.2012 року (Т.1 а.с.173); договір від 11 березня 2015 року укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_28 (а.с.112); видаткові накладні № 5631, 16991, 16982, 16977 від 12.05.2015 року, наданих представником відповідача, у яких покупцем товару є ОСОБА_29 (а.с.113-116)

Відповідно до ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зокрема, визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Отже, правовий статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями як час набуття майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Виходячи із спірних правовідносин сторін, доведенню в даному випадку підлягає час та джерело придбання будівельних матеріалів та використання їх для ремонту саме квартири АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності відповідачки ОСОБА_2 , а також перелік ремонтних робіт та час їх проведення.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 77 ЦПК України встановлює правила належності доказів, які визначають об`єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони не можуть з достовірністю підтвердити період часу протягом якого були виконані ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_2 , перелік виконаних ремонтних робіт, витрати сторін на їх проведення, а також те, що придбані будівельні матеріали та товари використано для ремонту саме зазначеної квартири.

Таким чином, позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а саме у період визначений позивачем з червня 2011 року по грудень 2012 року відбулись ремонтні роботи у зазначеній квартирі.

Суд критично ставиться до показань свідків допитаних в судовому засіданні як за клопотанням представника позивача так і за клопотанням представника відповідача, оскільки їх показання спростовуються матеріалами справи та містять розбіжності періоду часу проведення ремонтних робіт у зазначеній квартирі.

Таким чином суд вважає, що позовна вимога щодо визнання вартості ремонтно-будівельних робіт виконаних у квартирі АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя не підлягає задоволенню з огляду на недоведеність.

Окрім цього позивач просить припинити право спільної часткової власності подружжя на будинок АДРЕСА_1 , та визнати за ним право власності на належну ОСОБА_2 Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 залишивши відповідачу у власності зроблене у 2011-2012 роках за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вищезазначене майно, а саме: облаштування та капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 .

Вирішуючи позов у цій частині суд виходить з такого.

Статтею 356 ЦК України, визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майніможе бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників у разі, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річє неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майніза умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Звертаючись до суду із позовом про припинення права спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 , позивач попередньо не вніс вартість частки у будинку на депозитний рахунок суду.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що позов у цій частині не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю правових підстав для припинення права відповідача ОСОБА_2 на частку у спільному майні.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного та ст.ст. 356, 365 ЦК України, ст.ст. 60,68,70,71 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Світловодський міськрайонний суд у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений 22.07.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : Т.І.Гармаш