ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №587/466/19

Номер провадження 22-ц/816/4831/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

представника заявника - ОСОБА_1

представника

заінтересованої особи - адвоката Гриценка Б.М.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_2

заінтересовані особи: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу

Степаненко Т.І.

Битицька сільська рада Сумського району Сумської області

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду цивільну справу № 587/466/119 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 20 серпня 2019 року (суддя Черних О.М., дата складення повного тексту рішення не зазначена) за заявою ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в :

14 березня 2019 року ОСОБА_2 (далі заявник) звернувся до Сумського районного суду Сумської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з 2005 року із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Метою встановлення юридичного факту заявником зазначена необхідність оформлення ним, як спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 20 серпня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено за недоведеністю факту, за встановленням якого ОСОБА_2 звертався до суду.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким з передбачених частиною 4 статті 315 ЦПК України підстав залишити заяву без розгляду.

За доводами апеляційної скарги місцевий суд за наявністю спору про право, який виник між заявником та заінтересованою особою - ОСОБА_4 , мав би залишити подану ОСОБА_2 заяву без розгляду, а не ухвалювати судове рішення по суті.

У відзиві на апеляційну скарги представник ОСОБА_4 - адвокат Гриценко Б.М., просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Битиця Сумського району Сумської області у віці 40 років помер громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 23, 71 -72).

Згідно з даними витягу зі Спадкового реєстру від 11 березня 2019 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с. 16).

22 грудня 2009 року заявник ОСОБА_2 згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_3 житловий будинок і земельну ділянку, площею 0,0541 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно з Держаними актами на право власності на земельну ділянку, спадкодавцю ОСОБА_3 належали дві призначені для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки площами 0,2438 га та 0,0668 га (а.с. 13-14).

ОСОБА_4 , 1989 року народження, є сином ОСОБА_3 (а.с.24). 13 жовтня 2008 року спадкодавець ОСОБА_3 видав посвідчений секретарем Битицької Сільської ради заповіт на ім`я свого сина - ОСОБА_4 Зазначений заповіт станом на 18.03.2019 року не змінювався і не відмінявся (а.с.25, 47).

Відповідно до положень статей 293, 294 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина 6 статті 294 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК України).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, юридичний факт - це обставина (подія або дія), яка є умовою застосування юридичної норми. Виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав залежить від певних зазначених у законі фактів. В окремому провадженні встановлення юридичних фактів є кінцевою метою судового розгляду, оскільки відповідні правові наслідки виникають автоматично за межами судового процесу.

Під час визначення предмету доказування у зазначеній категорії справ мають враховуватися норми матеріального права. Виходячи із зазначеної в заяві мети, суд також повинен правильно визначити коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Факт, який просив встановити заявник, пов`язувався із застосуванням норм матеріального права, а саме положень статті 1264 Цивільного кодексу (ЦК) України згідно з якими у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суд першої інстанції правильно визначив коло заінтересованих осіб, коли ухвалою від 02 травня 2019 року залучив до розгляду справи сина спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який будучі спадкоємцем першої черги за законом, про наявність спору про право не заявляв.

Під час розгляду справи спору про право на спадкування між спадкоємцем першої черги - ОСОБА_3 та заявником - ОСОБА_2 , який в порядку окремого провадження доводив свою приналежність до четвертої черги спадкоємців за законом, не виявлено. Ухвалюючи рішення від 20 серпня 2019 року суд першої інстанції, надавши належну оцінку письмовим доказам та показанням свідків, правильно визнав, що факт проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю з 2005 року, заявник не довів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, розглянувши справу, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту, що маж юридичне значення. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 374, статтею 375, статтями 381,382, 384, частиною 1 статті 389, статтями 390 - 391 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Сумського районного суду Сумської області від 20 серпня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий І.В.Орлов

Судді: Т.А. Левченко

О.І.Собина