Справа № 2-о/593/10/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2019 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Паньків М.М.

за участі заявника ОСОБА_2

його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник, вказуючи, що після смерті батька ОСОБА_4 він бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, однак Бережанським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Тернопільської області йому було відмовлено у цьому через те, що у виданій 20 квітня 1972 року на ім'я його батька ОСОБА_4 трудовій книжці міститься виправлення по батькові і на титульній сторінці відсутня печатка організації, яка її видала, а так як виправити виявлені недоліки в позасудовому порядку немає можливості, звернувся до суду із заявою, якою просить встановити той факт, що трудова книжка №681, видана 20 квітня 1972 року на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить його батькові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 13 липня 2010 року.

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги, викладені заявником в поданій суду заяві, підтримали, просили їх задоволити.

Представник Бережанського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області у судове засідання не зявився, надіслав суду відзив на подану заяву, у якому не заперечував проти задоволення заявлених вимог, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення заявника та його представника, взявши до уваги письмовий відзив на заяву представника Бережанського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Тернопільської області, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення свідків, прийшов до висновку, що заява Гарасим»яка В.В. підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із ст. 315 ЦПК України суд розглядає цивільні справи непозовного провадження про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, в тому числі фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Судом встановлено, що трудова книжка №681, видана 20 квітня 1972 року Бережанським побуткомбінатом обласного управління побутового обслуговування населення Тернопільського облвиконкому на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із виправленням по батькові без здійснення застережного запису та без завірення титульної сторінки печаткою установи, що її видала, належить батьку заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 13 липня 2010 року.

Цей факт підтверджується показами представника заявника, який пояснив, що батько заявника ОСОБА_4 народився 11 червня 1933 року в селі Вербів ( раніше іменувалося Першотравневе) Підгаєцького району Тернопільської області. До одруження батько заявника працював в шахті м. Єнакієво Донецької області. Після повернення на Підгаєччину він 10 лютого 1971 року влаштувався на роботу годинниковим майстром у Бережанський побуткомбінат обласного управління побутового обслуговування населення Тернопільського облвиконкому і цим підприємством йому 20 квітня 1972 року було видано трудову книжку № 681, на титульній сторінці якої відсутня печатка організації, яка її видала. У ній також допущено виправлення по батькові без здійснення застережного запису, а в графі - дата народження зазначено лише рік народження батька заявника -1933, без дати народження, а так як через виявлені неточності Бережанське обєднане Управління пенсійного фонду України Тернопільської області відмовляє заявнику у зарахуванні вказаного у трудовій книжці стажу при оформленні йому пенсії по втраті годувальника, тому заявник змушений звернутися до суду із заявою, якою просить встановити той факт, що вищевказана трудова книжка належить його батькові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У своїх поясненнях представник заявника далі зазначив, що батько заявника постійно з 10 лютого 1971 року по 13 жовтня 1983 року працював на посаді майста по ремонту годинників, однак змінювалася лише назва підприємства, у якому він працював. 3 10 лютого 1971 року по 21 квітня 1972 року він працював в Бережанському райпобуткомбінаті, з 7 червня 1972 року по 17 серпня 1972 року -у Монастириському побуткомбінаті, з 26 жовтня 1972 по 12 липня 1973 року - у Бережанському райпобуткомбінаті, з 1 серпня 1973 року по 1 лютого 1975 року - у Бережанському побуткомбінаті, з 1 лютого 1975 року по 13 жовтня 1983 року - у Тернопільському заводі Райпобуттехніка.

Правдивість показів представника заявника, а отже, підставність вимог заявника, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-із свідоцтва про народження серії У11-УР № 1341757, виданого 26 березня 1968 року Першотравневою сільською радою Бережанського району Тернопільської області на імя ОСОБА_2 видно, що заявник є сином ОСОБА_4 і є народженим 1 березня 1968 року;

-із пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, виданого 7 червня 2018 року Пенсійним фондом України на імя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, видно, що заявник є інвалідом 3-ї групи з дитинства;

- свідоцтво про смерть серії 1-ЙД № 105744, видане Вербівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області, свідчить про те, що батько заявника ОСОБА_4 помер 13 липня 2010 року в селі Вербів Підгаєцького району Тернопільської області на 77 році життя;

-із листа за № 8/Г-11 від 27 серпня 2018 року Бережанського обєднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області видно, що заявнику відмовлено в оформленні пенсії по втраті годувальника у зв'язку з тим, що у представленій ним трудовій книжці на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявлено виправлення по батькові без здійснення застережного запису та титульна сторінка вказаної трудової книжки не завірена печаткою організації, яка її видала.

Оглянута у судовому засіданні довідки № 245, видана 9 липня 2018 року архівним відділом Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області, свідчить про те, що в документах архівного фонду Бережанського райпобуткомбінату у книгах наказів з особового складу є відомості про те, що наказом № 235 від 25 жовтня 1972 року ОСОБА_4 прийнятий на роботу майстром годинникарем в годинникарську майстерню м. Підгайці, що підтверджує запис під № 6 у трудовій книжці № 681, виданій 20 квітня 1972 року Бережанським побуткомбінатом обласного управління побутового обслуговування населення Тернопільського облвиконкому на ім»я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із виправленням по батькові без здійснення застережного запису та без завірення титульної сторінки печаткою установи, яка її видала, що свідчить про те, що ця трудова книжка належить саме батькові заявника - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 13 липня 2010 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила той факт, що трудова книжка, видана 20 квітня 1972 року на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без завірення її титульної сторінки печаткою організації, яка її видала, належить батьку заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Цей факт їй, свідкові, достовірно відомий, бо вона є рідною сестрою його дружини, а заявник є її племінником. їй відомо, що чоловік її рідної сестри ОСОБА_4 працював годинниковим майстром. Він постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4, однак працював у Підгайцях. Мав кіоск, де здійснював ремонт годинників.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що йому відомо, що батько заявника ОСОБА_4, повернувшись із Донецької області, де він працював разом із своїм братом на шахті, влаштувався на роботу годинниковим майстром у Бережанському райпобуткомбінаті. Вищевказаний факт йому, свідкові, достовірно відомий, бо він разом із батьком заявника були шваграми, обоє одружилися на сестрах, тому, перебуваючи із ним у родинних відносинах, знав, що він працював годинникарем.

Пояснення свідків повністю співпадають із поясненнями заявника та його представника та із записами виданої його батькові трудової книжки, і в свою чергу свідчать про те, що ця трудова книжка, титульна сторінка якої, хоч не завірена печаткою організації, яка її видала, однак фактично вона належить батькові заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, поскільки здобутими в судовому засіданні доказами доведено, що Трудова книжка №681, видана 20 квітня 1972 року на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із виправленням його по батькові без здійснення застережного запису та без завірення її титульної сторінки печаткою організації, що її видала, належить батьку заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому заяву ОСОБА_2 слід визнати підставною і задоволити її.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 19, 76-81, 89, 90, 258-259, 264-268, 293- 294, 315,319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задоволити.

Встановити той факт, що трудова книжка №681, видана 20 квітня 1972 року Бережанським побуткомбінатом обласного управління побутового обслуговування населення Тернопільського облвиконкому на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із виправленням по батькові без здійснення застережного запису та без завірення титульної сторінки печаткою установи, що її видала, належить батькові заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 13 липня 2010 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку'на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1