Справа № 700/720/17
Номер провадження 2/700/1/19
У Х В А Л А

про застосування заходів процесуального примусу

06 листопада 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро», третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації,

встановив:

У провадженні Лисянського районного суду Черкаської області перебуває на рогляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро», третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації.

06.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про застосування заходів процесуального примусу до відповідача за зловживання процесуальними правами.

У клопотанні позивач зазначила, що відповідно до висновку почеркознавчої експертизи від 21.08.2018 року встановлено, що підпис в графі «Орендодавець» у оскаржуваній угоді виконаний не позивачем. Після ознайомлення з матеріалами експертизи відповідач, зловживаючи процесуальними правами, почав подавати апеляційні скарги на ухвали суду не оплачуючи їх судовим збором, чим фактично заблокував проведення судового засідання в даній справі та ухвалення рішення.

Так відповідачем подано до суду:

-05.10.2018 клопотання про повернення висновку експерта для доопрацювання;

-27.11.2018 про відкликання клопотання від 05.10.2018 року у зв`язку з необгрунтованістю;

-23.10.2018 заява про направлення умовно вільних зразків почерку позивача на судову почеркознавчу експертизу;

-27.10.2018 клопотання про повернення висновку судово-почеркознавчої експертизи для доопрацювання;

-23.11.2018 клопотання про залишення позовної заяви без руху;

-29.11.2018 клопотання про зупинення провадження;

-26.08.2019 зустрічна позовна заява про визнання правочину дійсним (без сплати судового збору);

До апеляційного суду:

-29.11.2018 апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі (без сплати судового збору);

-23.04.2019 апеляційна скарга на ухвалу про призначення експертизи (без сплати судового збору);

-23.04.2019 апеляційна скарга на ухвалу в частині зупинення провадження у справі (без сплати судового збору);

-26.08.2019 апеляційна скарга на ухвалу в частині зупинення провадження у справі (залишена без задоволення).

Більшість ухвал суду, які оскаржувались відповідачем на момент подачі апеляційної скарги вичерпали свою дію: про відкриття провадження у справі, про призначення експертизи. На ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі апеляційна скарга відповідачем подавалася двічі.

Позивач в судовому засіданні просила накласти штраф на відповідача за зловживання ним своїми процесуальними правами в розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розглянувши клопотання про застосування заходів процесуального примусу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 148 Кодексу визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до частини 1, пунктів 10, 11 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є. в тому числі, розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що відповідач навмисно створює штучні перешкоди для ухвалення судового рішення у справі.

Так, під ознаки зловживання процесуальними правами підпадає подання відповідачем апеляційних скарг на ухвали суду, які вичерпали свою дію ухвала про призначення експертизи (після того як експертизу було виконано) та ухвала про відкриття провадження у справі, повторне подання апеляційної скарги на ухвалу про зупинення провадження у справі, неоплата судовим збором цих апеляційних справ. Крім цього, відповідач подавав зустрічний позов про визнання договору дійсним у справі про визнання цього ж договору оренди недійсним та звертався до суду із клопотаннями про залишення позовної заяви без руху через рік після відкриття провадження у ній.

Таким чином, дії відповідача свідчать про зловживання процесуальними правами, невиправданого затягування розгляду справи, порушення прав позивача на доступ до правосуддя, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього заходи процесуального примусу в вигляді штрафу в дохід державного бюджету в розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Частиною 5 статті 148 Кодексу визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст. ст. 44, 143, 148 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Стягнути з сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро» в дохід державного бюджету штраф в розмірі 6 021,00 грн. (шість тисяч двадцять одна гривня 00 копійок).

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; ;

Боржник: сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро», адреса реєстрації: 49004, Дніпропетровська область, м.Дніпро, просп..Праці, б.2Т, офіс 25, Код .

Суддя Н. В. Бесараб