Ухвала

22 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 753/383/18

провадження № 61-3222ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку 11 лютого 2019 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 29 листопада 2018 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 11 лютого 2019 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропущенням передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження, з урахуванням вихідних та святкових днів, було 02 січня 2019 року.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що його не було повідомлено про розгляд справи судом апеляційної інстанції. Про судове засідання, призначене на 29 листопада 2018 року він дізнався з сайту Київського апеляційного суду, проте не мав можливості бути присутнім, оскільки перебував за кордоном. Повний текст оскаржуваного рішення довірена особа ОСОБА_1 отримала лише 10 січня 2019 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Однак вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 на підтвердження вказаних обставин не надає будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення (довідка суду, тощо). Окрім цього, ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів отримання довіреною особою оскарженого рішення 10 січня 2019 року, а також не обґрунтовує чому він був позбавлений можливості подати касаційну скаргу в строк.

На підставі викладеного, згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат