справа № 208/983/19
№ провадження 2-з/208/14/19
УХВАЛА

25 лютого 2019 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1,

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_2 підприємства «Світлана-2000» про забезпечення позову до предявлення позову, -

в с т а н о в и в:

Представником заявника ОСОБА_2 підприємства «Світлана-2000» до предявлення позову до суду надано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на будівлю кафе, загальною площею 148,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Мурахтова, буд.№ 2, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_3 із забороною вчинення будь-яких дій щодо цього майна.

Свою заяву представник заявника мотивує тим, що він має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 нотаріуса Камянського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - будівлю кафе, загальною площею 148,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Мурахтова, буд.№ 2. Вважає, що державна реєстрація права власності відбулася з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Нотаріус здійснив державну реєстрацію права власності на зазначене майно за ОСОБА_3 за наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборони вчинення реєстраційних дій.

Вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України).

Як розяснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів заяви, представником заявника не доведена необхідність накладення арешту на майно, яке належить іншій особі на праві власності, а саме на нерухоме майно - будівлю кафе, загальною площею 148,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Мурахтова, буд.№ 2, та не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника заявника не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_2 підприємства «Світлана-2000» про забезпечення позову до предявлення позову, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.