Справа №: 339/117/17
Провадження №: 2/0343/108/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України, Долинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області та Ліквідаційної комісії Долинського районного відділу УМВС України в Івано-Франківській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок незаконного вилучення та утримання автомобіля на штрафмайданчику Долинського відділення поліції з викраденням з нього речей, запасних частин та інструменту,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру матеріальної шкоди, просив стягнутина його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14 853,80 грн., завданої внаслідок незаконного утримання автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, на арештмайданчику Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області та розграблення цього автомобіля в період часу з травня 2012 року по даний час, 150 000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди та всі судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що в квітні 2012 року відносно його сина ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була порушена кримінальна справа по факту таємного, за попередньою змовою групою осіб, викрадення металобрухту з господарства жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 В ході досудового розслідування слідчою Долинського РВ УМВС Івано-Франківської області ОСОБА_7 в нього, як у законного користувача, був вилучений автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким перевозився металобрухт. Автомобіль було визнано знаряддям злочину та залишено на арештмайданчику Долинського РВ УМВС в Івано-Франківській області. 12 жовтня 2016 року відносно його сина та ОСОБА_4 т.в.о. заступника начальника слідчого відділення Долинського ВП Калуського ВП ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України. В п.3 резолютивної частини цієї постанови зазначено про повернення законному власникові речового доказу автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1. Проте, на його вимогу начальник Долинського відділення поліції відмовився повернути вказаний автомобіль йому як законному володільцеві, що змусило його звернутися з позовом до суду. Рішенням Долинського районного суду від 21.02.2017 року його позов було задоволено та зобовязано Долинське відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області повернути йому, як законному володільцеві, автомобіль марки «ВАЗ-2101», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. Однак, забрати даний автомобіль з арештмайданчика Долинського відділення поліції він не зміг, оскільки в автомобілі відсутній акумулятор, в баку не було бензину, колеса спущені та непридатні до експлуатації, а також відсутня можливість відбуксирувати автомобіль, так як виїзд був загромаджений іншими пошкодженими автомобілями. Нитка, якою автомобіль був обтягнутий навколо та опечатаний, відсутня, печатки зірвані. Зовнішнім оглядом автомобіля з участю експерта-автотоварознавця встановлено, що двері автомобіля відкриті та відкриваються без ключа, замок до вантажного відділення автомобіля пошкоджений викруткою і також відкривається без ключа. Крім того, в автомобілі відсутнє запасне колесо, а також набір інструментів: рожкові ключі в наборі та набір головок з воротком російського виробництва; шнур для буксирування; ручний насос; домкрат; 2 задні коврики; окуляри від сонця; металевий ящик зеленого кольору у вантажному відділенні з різного роду інструментом, вартістю 1500,00 грн.; чохол з аудіо дисками в кількості 40 штук, планки захисту від пошкоджень капота та лобового скла; коврик у вантажному відділенні автомобіля; масляна кришка для мотора; пошкоджений передній бампер; нікельований передок до бампера; 2 галогенні фари; тент, який був придбаний для накриття автомобіля; магнітофон (вирваний зі своєї ніші з пошкодженням проводки); дві ліві дверки не закриваються; пошкоджено двигун, відірвана трубка від головного гальмівного циліндру. Таким чином встановлено, що автомобіль до експлуатації та ремонту не придатний. Крім матеріальної шкоди, йому також завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що протягом 5 років він був позбавлений можливості користуватися автомобілем, вести звичний спосіб життя, в звязку з чим переживав хвилювання, нервувався, затрачав значний час та зусилля для повернення транспортного засобу. Враховуючи тривалість душевних страждань, фактично повне знищення та розграблення автомобіля на арештмайданчику Долинського відділення поліції, оцінює розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 150 000,00 грн.

Представник Головного управління НП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 подав заперечення на позов, в яких вказав, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16 вересня 2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано юридичну особу публічного права Долинський районний відділ Управління МВС України в Івано-Франківській області та утворено нову юридичну особу публічного права Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яке не є правонаступником Долинського районного відділу Управління МВС України в Івано-Франківській області, останнє на даний час як юридична особа не ліквідовано. Зі змісту позовної заяви вбачається, що кримінальну справу щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, було порушено саме Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області. До 22 квітня 2016 року ГУНП в Івано-Франківській області не мало жодного відношення до кримінального провадження та жодних процесуальних слідчих дії ними не приймалося. ГУНП в Івано-Франківській області створено як юридичну особу публічного права та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців тільки 07.11.2015 року, а отже воно не може відповідати за вчинення дій та зобовязань інших юридичних осіб. Жодних зобовязань щодо зберігання автомобілів (речових доказів), які перебували на території Долинського РВ УМВС, ГУНП в Івано-Франківській області на себе не брало і жодним нормативно-правовим актом чи договором таких зобовязань на нього не покладалося. За вказаних обставин просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач та його представник згідно договору про надання правової допомоги від 21.04.2017 року адвокат ОСОБА_1 підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просили їх задоволити, стягнутиз ГУНП в Івано-Франківській області відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14 853,80 грн., завданої внаслідок незаконного утримання автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, на арештмайданчику Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області та розграблення його в період часу з травня 2012 року по даний час, 150 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі, зокрема 1 000,00 грн. відшкодування витрат на надання правової допомоги та 3350,00 грн. відшкодування витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Представник Головного управління НП в Івано-Франківській області згідно довіреності № 26/13 від 28.09.20018 року ОСОБА_9 в судовому засіданні позов не визнав, обґрунтувавши свої заперечення аргументами, викладеними в письмових запереченнях на позов представника Головного управління НП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 Додатково зазначив, що не було підстав для повернення спірного автомобіля позивачу, оскільки він не був і не є його власником, останній помер і надана ним довіреність втратила чинність. Просив в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Представники Державної казначейської служби України, Долинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області та Ліквідаційної комісії Долинського районного відділу УМВС України в Івано-Франківській області відзиву на позов не подавали, в судове засідання не зявилися, не повідомивши про причини неявки, хоч про день, час та місце розгляду даної справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення їм рекомендованих поштових відправлень.

Заяви та клопотання учасників справи:

Сторони заяв та клопотань не подавали.

Процесуальні дії:

Ухвалою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2017 року відкрито провадження у справі.

08 червня 2017 року Болехівським міським судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про залученння до участі в справі в якості відповідача Державного казначейства України.

Ухвалою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 10.07.2017 року залучено до участі в справі в якості співвідповідачів Долинський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області та Ліквідаційну комісію Долинського районного відділу УМВС України в Івано-Франківській області.

24 липня 2017 року Болехівським міським судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

06 листопада 2017 року цим же судом постановлено ухвалу про призначення додаткової судової автотоварознавчої експертизи.

Розпорядженням голови Болехівського міського суду від 11.10.2018 року справу передано до найбільш територіально наближеного суду, а саме до Долинського районного суду Івано-Франківської області.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, в 2012 році Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області було порушено кримінальну справу № 328593 за ч.2 ст. 185 КК України за фактом викрадення ОСОБА_5, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в ніч на 06.04.2012 року металобрухту з господарства ОСОБА_6, що в м.Болехів Івано-Франківської області. Органом досудового розслідування автомобіль «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1, було визнано знаряддям вчинення злочину та поміщено на зберігання на арештмайданчик Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, що підтверджується постановою слідчого Долинського РВ УМВС від 14.05.2012 року (т.с. 1, а.с. 88).

Як вбачається з постанови Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 05.11.2014 року в справі № 339/400/14-к (т.1, а.с. 42) та рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2018 року в справі № 343/2228/16-ц (т.2, а.с. 25), 04 травня 2009 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу ОСОБА_10 було посвідчено довіреність, якою ОСОБА_11, що діяв на підставі попередньої домовленості з повіреним та по довіреності від імені ОСОБА_12 від 04 вересня 2008 року за реєстровим № 2570, уповноважив ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_2, кожен з яких діє самостійно, незалежно один від одного, користуватися, а також розпоряджатися, продати за ціну на умовах на свій розсуд, передати в оренду (найм), позику, заставу та з використанням за межами України в порядку, встановленому чинним законодавством, належним ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІВС № 009515, виданого МРЕР УДАІ УМВС у Івано-Франківській області 13.12.1994 року, автомобілем марки «ВАЗ 2101», 1975 року випуску, шасі(рама) № - , кузов (коляска) № 1420398, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Таким чином судом встановлено, що на час поміщення автомобіля «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1, на арештмайданчик Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, позивач був його законним володільцем, оскільки згідно виданої у встановленому законом порядку довіреності правомірно користувався цим автомобілем, мав при собі посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та поліс № АВ/5508773 від 09.02.2012 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1, а.с. 5-6).

Відповідно до постанови т.в.о. заступника начальника СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 12.10.2016 року (т.с.1, а.с. 7-8), кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000441 від 24.06.2016 року закрито в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_3 складу злочину, передбачено ч.2 ст. 185 КК України, речовий доказ автомобіль «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1, бежевого кольору, вирішено повернути законному володільцю.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2018 року, яке набрало законної сили (т.с.2, а.с. 25-26), встановлено, що начальник Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_13 відмовив ОСОБА_2 в поверненні автомобіля «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1, в зв»язку з чим останній звернувся з позовом до суду і суд його позов задоволив та зобовязав Долинське відділення поліції Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2, як законному володільцю, вказаний автомобіль.

Згідно висновку експерта № 94/17Е судової автотоварознавчої експертизи від 12.01.2018 року та доданих до нього фототаблиць, витягу-роздруківки з електронної версії Бюлетня автотоварознавця № 98 (т.с.1, а.с. 162-178), вартість матеріального збитку, завданого власнику (володільцю) автомобіля внаслідок безпідставного перебування автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, на арештмайданчику Долинського відділення поліції з 14.05.2012 року по даний час, дорівнює ринковій вартості КТЗ у цінах на час завершення експертизи і становить 14 853,80 грн.

Оцінка суду:

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Статтею 395 ЦК України визначено види речових прав на чуже майно, до яких належить право володіння.

Відповідно до ст. 396 даного кодексу, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Отже, якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Як встановлено судом та підтверджується вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні, ОСОБА_2 користувався автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі виданої у встановленому законом порядку довіреності, посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, тобто правомірно володів цим майном, а отже має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої порушенням цього права.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14 853,80 гривень, завданої внаслідок незаконного утримання автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, на арештмайданчику Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області та його розукомплектування, є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

При цьому суд вважає, що спірний автомобіль в період часу з 14.05.2012 року по 12.10.2016 року правомірно перебував на арештмайданчику Долинського ВП, оскільки постановою слідчого Долинського РВ УМВС від 14.05.2012 року, яка не скасовувалася не визнавалася незаконною, він був визнаний знаряддям злочину та поміщений на арештмайданчик. Однак, з часу винесення постанови т.в.о. заступника начальника СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 12.10.2016 року та повернення автомобіля «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1, законному володільцю, даний автомобіль незаконно утримувався на арештмайданчику Долинського ВП та був розукомплектований.

Факт заподіяння позивачу матеріальної шкодинезаконним утриманням автомобіля на арештмайданчику Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області та його розукомплектуванням, крім висновку експерта № 94/17Е судової автотоварознавчої експертизи від 12.01.2018 року (т.с.1, а.с. 162-178), підтверджується також висновком службового розслідування за фактами порушення працівниками Долинського ВП умов зберігання речових доказів від 07.06.2017 року (т.1, а.с. 57-61) та не заперечувався в судовому засідання представником відповідача ОСОБА_9

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 на те, що Управління не може бути відповідачем у цій справі, так як воно не є правонаступником Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області, оскільки судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження виносилася слідчим Долинського ВП Калуського ВП і спірний автомобіль незаконно утримувався та був розукомплектований на арештмайданчику Долинського ВП Калуського ВП, яке є структурним підрозділом відповідача, а тому останній несе відповідальність за завдану шкоду на загальних підставах як юридична особа.

Крім того, вказаний висновок міститься і в мотивувальній частині рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2018 року, де зазначено, що «автомобіль марки «ВАЗ 2101», н.з. Т 1561 ОС, бежевого кольору, згідно ст. 100 КПК слід повернути законному володільцеві, а тому суд вважає, що наявні достатні підстави для зобовязання Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2, як законному володільцю, вилучений в нього автомобіль марки «ВАЗ 2101», бежевого кольору, з реєстраційним номером Т 1561 ОС».

Що стосується позовної вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що незаконним утриманням автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, законним володільцем якого є позивач, на арештмайданчику Долинського відділення поліції, а також розукомплектуванням цього автомобіля, останньому завдано моральної шкоди, оскільки він тривалий час позбавлений можливості користуватися автомобілем, який фактично знищено,не може вести звичний спосіб життя, в звязку з чим переживав хвилювання, нервувався, а також змушений був затрачати значний час та зусилля для повернення транспортного засобу.

Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, його фінансове становище,ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди та вищевказані обставини, досліджені в судовому засіданні, і встановлює його в сумі 2 000,00 грн., що, на думку суду, відповідає вимогам вимоги розумності і справедливості.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 22,23,395,396,1166,1167,1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», керуючись ст.ст. 259,263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14853,80 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот пятдесят три гривні і 80 копійок), завданої внаслідок незаконного утримання на арештмайданчику Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) моральної шкоди, 1000,00 грн. (одну тисячу гривень) відшкодування витрат на надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_1 згідно його квитанцій від 04.04.2017 року № 20 та від 21.04.2017 № 22, а також 3350,00 грн. (три тисячі триста п»ятдесять гривень) відшкодування витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2, що проживає за адресою: 77202, Івано-Франківська область Болехівська міська рада м.Болехів вул. Мандрика, 31, паспорт серії СС номер: 580599, виданий Болехівським МВ УМВС в Івано-Франківській області 01.09.1998 року.

Відповідач: Головне управління НП в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: 76000, м.Івано-Франківськ вул. Академіка Сахарова, 15, .

Відповідач: Державна казначейська служба України, що знаходиться за адресою: 01601, м.Київ вул. Бастіонна, 6, .

Відповідач: Долинський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: 77500, Івано-Франківська область м.Долина вул.Яворницького, 8, .

Відповідач: Ліквідаційна комісія Долинського районного відділу УМВС України в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: 77500, Івано-Франківська область м.Долина вул.Яворницького, 8.

Суддя: