н/п 2/490/3564/2018 Справа № 490/9090/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
26 лютого 2019 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, , третя
особа - Універсальна товарна біржа "Віконт-Т" про визнання договору міни дійсним,-
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання договору міни дійсним.
Позивачі надали суду заяви про розгляд справи у їх його відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечували.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом через оголошення на офіційному сайті суду.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідачі не зявилися в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідачі не подали відзив та позивачі не заперечують проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 22.12.1997 року між позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10 та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_11, було укладено трьох сторонній договір міни №962 зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т».
18.01.2018 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП №152460 від 18.01.2018 року, актовий запис 22, з ОСОБА_12 та змінила прізвище на «Бабенко».
Як вбачається з Довідки КП ММБТІ б/н від 17.10.2018 року згідно паперових носіїв інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 станом на 28.12.2012 року власниками зазначеної квартири є ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності згідно договору міни зареєстрованого на Універсальній Товарній біржі «Віконт-Т» №962 від 22.12.1997 року та зареєстрованого у ММБТІ 16.01.1998 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.241 ЦК України в редакції 1963 року за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.
Відповідно до ст.242 ЦК України в редакції 1963 року до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.
Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України в редакції 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Відповідно до наведеної норми матеріального права, біржовий договір міни нерухомого майна №962 від 22.12.1997 року є недійсним, так як він нотаріально не посвідчений.
Відповідно-до ч.2ст.47 ЦК України в редакції 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма на підставі ч.2ст.47 ЦК України на вимогу сторони, що виконала угоду суд має право признати її дійсною.
У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність» від 1991 року, який був чинним станом на 23.03.1999 року, визначено, що громадянин набуває право власності на майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Проаналізувавши вищевикладене, можливо дійти висновку, що позивачами представлені докази виконання умов договору міни нерухомого майна №962 від 22.12.1997 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Віктонт-Т», за такого позов підлягає задоволенню.
За такого, слід визнати дійсним договір міни нерухомого майна №962 від 22.12.1997 року посвідчений на Універсальній товарній біржі «Віктонт-Т».
У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Враховуюче вище викладене, на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачами при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст. ст. 18,259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір № 962 міни нерухомого майна, зареєстрований 22.12.1997 року на Універсальній товарній біржі "Віконт-Т", відповідно до умов якого ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10 передали у власність ОСОБА_5, ОСОБА_6 квартиру №101 яка розташована в м. Миколаєві по вул. Електронна в свою чергу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 передали у власність ОСОБА_11 квартиру №54 розташовану по вул. Космонавтів 146-а в м. Миколаєві та ОСОБА_11 передала у власність ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10 квартиру №65 розташовану по вул. Спаська (Свердлова) 14 в м. Миколаєві та ОСОБА_7 у власність 35/100 частин домоволодіння розташованого по вул. Первомайській 91 в м. Миколаєві.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.