Справа № 417/8669/19
Провадження № 2/417/298/19
РІШЕННЯ

Іменем україни

"07" листопада 2019 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Дідоренко А. Е.

за участі секретаря Грибєнік О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви при прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви при прийняття спадщини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки.

Він є спадкоємцем померлого батька ОСОБА_4 по закону першої черги, як його син. Крім нього спадкоємцями першої черги є також його неповнорідні брат та сестра по батьковій лінії - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також його матір - ОСОБА_5 . З матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батько деякий час проживав однією сім`єю, а потім проживав один, хоча шлюб між його матір`ю ОСОБА_5 та батьком не був розірваний.

24.04.2018 він звернувся до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому батькові. Проте державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, оскільки він постійно не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини, про що було винесено постанову від 24.04.2018 р. Йому також було роз`яснено, що він має право звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, так як він з поважних причин у встановлений законодавством строк не звернувся до нотаріуса.

На день смерті батько ОСОБА_4 проживав один по АДРЕСА_1 .

05.05.2019р. головою виконкому Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області Брюховецькою І. Ю. та секретарем вказаного виконкому ОСОБА_8 була видана довідка за № 307 про те, що померлий ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на день смерті проживав один в АДРЕСА_1 . При оформленні позовної заяви адвокатом Красноруцьким О .М. у вищевказаній довідці була виявлена описка при написанні нумерації житлового будинку в якому проживав батько, а саме замість № 13, помилково було зазначено № 14.

07 червня 2019 року він звернувся до голови виконкому ОСОБА_10 з усною заявою виправити зазначену описку та надав їй оригінал довідки № 307 від 05.05.2019 р. для виправлення. Голова Краснопільської сільради зазначену довідку зіпсувала та видала йому нову довідку за № 359 від 07.06.2019 р., в якій вказала невірну інформацію про те, що на момент смерті батько мешкав разом з сином ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_2 , але у нього залишилася копія первісної довідки, яка свідчить про те, що батько дійсно на момент смерті проживав один. Вказану копію довідки, яка була звірена адвокатом Красноруцьким О.М. з оригіналом та ним завірена, він долучив до позовної заяви.

Йому достовірно відомо, що неповнорідний брат ОСОБА_3 не проживав з батьком з 2002 року, а сестра ОСОБА_2 з 2009 року, їх особисті речі в житловому будинку відсутні, вони мають інше постійне місце проживання. Йому відомо, що брат та сестра виїхали проживати до Російської Федерації, але інформацією про їхнє місцеперебування не володіє. Дані обставини також можуть підтвердити свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є односельцями померлого батька.

На поховання батька приїздили його неповнорідні брат ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_2 . Після поховання ОСОБА_2 повідомила його та ОСОБА_3 про наявність заповіту, який склав батько під час свого життя, як особисте розпорядження на випадок своєї смерті, за яким належне йому майно заповів їй, як єдиній доньці. Так як всі належні батькові особисті та правовстановлюючі документи знаходилися та знаходяться виключно у сестри ОСОБА_2 , які вона нікому не віддає, він сприйняв вказану інформацію за дійсність та вважав, що не має вже ніякого сенсу скористатися своїми спадковими правами. Але згодом йому стало відомо, що батько дійсно склав заповіт, яким заповів сестрі ОСОБА_2 лише житловий будинок з надвірними будівлями, в якому він проживав, а належні земельні ділянки не заповідав нікому. Тому, сестра ОСОБА_2 навмисно ввела його в оману, щоб перешкодити оформити на своє ім`я частину спадщини.

Таким чином, він вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини через неправомірні дії сестри, яка навмисно ввела його в оману щодо існування заповіту на все належне батькові майно, внаслідок чого він позбавився права на отримання своєї частки спадщини, що належала б йому по закону. Від спадщини не відмовляється та має бажання отримати спадщину в установленому законом порядку. Оскільки, в позасудовому порядку будь-яким іншим способом реалізувати своє право на прийнятгя спадщини не має, він вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Позивач та його представник ОСОБА_11 подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, вказавши, що на позовних вимогах наполягають та просять їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повідомлялася належним чином відповідно до ст. 131 ЦПК України. Відзив на позовну заяву не надала.

Третя особа, ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання у справі повідомлялися належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.10.1974р. (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області 20.04.2018 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.8)

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку та зеельних ділянок. (а.с.15-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Із довідки про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 . (а.с.6).

Згідно довідки виданої Краснопільською сільською радою від 04.06.2019 ОСОБА_4 на день смерті проживав один в АДРЕСА_1 . (а.с.10).

Згідно довідки виданої Краснопільською сільською радою від 05.05.2019 ОСОБА_4 на день смерті проживав один в АДРЕСА_1 . (а.с.10).

Згідно довідки виданої Краснопільською сільською радою від 07.06.2019 ОСОБА_4 на день смерті проживав разом із сином ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . (а.с.11).

Тобто, як вбачається з матеріалів справи спадкоємель - позивач ОСОБА_2 на день смерті спадкодавця разом з ним не проживав, в шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звернувся. Оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 отже, граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ЦК України сплинув 20.07.2014р.

Із пояснень ОСОБА_17 та ОСОБА_18 встановлено, що вони були присутні на похованні ОСОБА_4 в с. Первомайське та чули розмову між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка його повідомила про те, що батько залишив на її ім`я заповіт на все своє майно та запевнила його, що все майно батька забере собі, а тому ні він ні їх брат максим не отримають спадщини. (а.с.23-24).

Відповідач ОСОБА_2 прийняла частину спадкового майна, яка складається із земельної ділянки. (а.с.86).

Позивач ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2018, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки разом зі спадкодавцем позивач не проживав на момент його смерті та в шестимісячний строк після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася. (а.с.9).

Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подав заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у звязку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права.

Заявляючи вимоги щодо встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на те, що раніше не звернулася з заявою про прийняття спадщини, оскільки був впевнений, що батько залишив заповіт на ім`я своєї доньки - його сестри ОСОБА_2 , яка запевнила його в цьому.

Статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зважаючи на те, що спадкоємець за законом ОСОБА_2 не прийняв спадщину, оскільки був впевнений, що спадкодавець залишив заповіт на ім`я ОСОБА_21 , про що вона сама йому говорила та тим самим ввела його в оману, внаслідок чого позбавила права на отримання своєї частки спадщини, що належить йому за законом, на думку суду, можливо визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки в позасудовому порядку, будь-яким іншим способом, реалізувати своє право на зазначену спадщину не має.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Оскільки позивач не просив стягнути на його користь понесені ним судові витрати суд вважає за доцільне не стягувати судовий збір з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.1220, 1269, 1270, 1277 ЦК України, ст.12, 13,76-80, 89, 258, 264, 265, 273, 294, 352, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви при прийняття спадщини - задовільнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. Е. Дідоренко