Справа № 340/451/18
Провадження № 22-ц/4808/390/19
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Девляшевський
У Х В А Л А

01 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Девляшевського В.А., перевіривши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Верховинського районного суду, ухвалене головуючим суддею Бучинським А.Б., 20 грудня 2018 року, повний текст якого складено 27 грудня 2018 року та на додаткове рішення Верховинського районного суду, ухвалене суддею Бучинським А.Б., 27 грудня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Військова прокуратура Івано-Франківського гарнізону військової прокуратури Західного регіону України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, прокуратури і суду,

в с т а н о в и в:

Рішенням Верховинського районного суду від 20 грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 374 174 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. В задоволенні решти позову відмовлено за його безпідставністю.

Додатковим рішенням цього ж суду від 27 грудня 2018 року вирішено питання розподілу судових витрат. Постановлено стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Не погоджуючись із даними рішеннями суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження. Апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Представником ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що оскаржені рішення ОСОБА_1 та АО «Поляк і партнери» отримали 06.02.2019, а тому строк пропущено з поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частин першої-третьої статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 20.12.2018, а також тексту судового рішення від 20.12.2018 представник ОСОБА_1 брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому було проголошено вступну та резолютивні частину рішення суду від 20.12.2018. Згідно супровідного листа від 20.12.2018 сторонам направлявся короткий текст судового рішення, який отримано представником ОСОБА_1 26.12.2018 згідно даних відстеження поштового відправлення (а.с. 116, 134).

Представник ОСОБА_1 вказує, що повний текст рішень отримано ним 06.02.2019, разом з тим згідно супровідного листа учасникам справи направлено копії рішення, ухвали та додаткового рішення 28.12.2018 (а.с.131) та отримано адвокатом Поляк М.В. 02.01.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення та даними відстеження поштового відправлення (а.с. 139).

При цьому повний текст оскаржуваного рішення від 20 грудня 2018 року та додаткового рішення від 27 грудня 2018 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 січня 2019 року.

Крім того, 30.01.2019 адвокатом Поляком П.П. до суду першої інстанції подано клопотання про видачу виконавчих листів по даній справ, а також копій належним чином засвідчених рішень з відміткою про набрання законної сили (а.с. 149).

Таким чином, сторонам було відомо про існування вказаних рішень та у визначений законом строк не оскаржено.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «ОлександрШевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

У відповідності до ч.ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК.

У зв'язку з тим, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Верховинського районного суду від 20 грудня 2018 року та на додаткове рішення Верховинського районного суду від 27 грудня 2018 року залишити без руху та надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі неподання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку або визнання вказаних причин неповажними у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Девляшевський