Провадження №2/523/3940/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" листопада 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

за участю секретаря - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської Ради, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Одеської міської Ради про визначення часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини.

Так, позивач ОСОБА_1 30 листопада 1984 року уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний запис за № 992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , же було видано Суворовським відділом ЗАГС м. Одеси.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 про що було зроблено відповідний актовий запис № 4137 та що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке було видано Одеськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, в установлені законом строки, звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Т.О.Двоєнкіної, якою було заведено спадкову справу № 40/2018.

Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , є спільна дочка ОСОБА_2 , яка відмовилася від спадщини на її користь.

06 грудня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. мені, ОСОБА_1 , було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 486/02-31.

Підставою для відмови позивачки свідоцтва про право на спадщину стало те, що спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , а саме житловий будинок та земельна ділянка, належали померлому на праві спільної сумісної власності і частка покійного не визначена.

Так, позивачці ОСОБА_1 , та її чоловікові ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності без визначення часток земельна ділянка площею 0,0683 га, за кадастровим номером :70:008:0037 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за індексним номером 3651185 від 21 квітня 2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права та їх обтяжень - індексний номер 36511901 від 21 квітня 2015 року.

Окрім того, ОСОБА_1 та її чоловікові ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності без визначення часток, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 172,4 кв.м., в тому числі житловою - 75 кв.м., гараж «Г», сарай «Е», душ «Д», що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 148390593 від 06 грудня 2018 року.

Я, ОСОБА_1 , прийняла спадщину, що залишилася після смерті мого чоловіка, однак не можу її оформити з причин, які не залежать від мене.

На підставі викладеного, позивачка просить:

1.Визначити що частка померлого ОСОБА_4 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0683 га, за кадастровим номером :70:00:0037 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 / 2 частку.

2.Визначити, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0683 га, за кадастровим номером :70:00:0037 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/2 частку.

3.Визначити що частка померлого ОСОБА_4 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, якій розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/2 частку.

4.Визначити, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, якій розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/2 частку.

В судове засідання представник позивачка подала заяву, згідно якої вона просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути справу у її відсутність.

Представники відповідача в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 подала до суду, згідно якої не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути у його відсутність.

За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Так судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 30 листопада 1984 року уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний запис за № 992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , же було видано Суворовським відділом ЗАГС м. Одеси.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 про що було зроблено відповідний актовий запис № 4137 та що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке було видано Одеськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, в установлені законом строки, звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Т.О.Двоєнкіної, якою було заведено спадкову справу № 40/2018.

Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , є спільна дочка ОСОБА_2 , яка відмовилася від спадщини на її користь.

06 грудня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. ОСОБА_1 , було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 486/02-31. Підставою для відмови позивачки свідоцтва про право на спадщину стало те, що спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , а саме житловий будинок та земельна ділянка, належали померлому на праві спільної сумісної власності і частка покійного не визначена.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 , та її чоловікові ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності без визначення часток земельна ділянка площею 0,0683 га, за кадастровим номером :70:008:0037 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за індексним номером 3651185 від 21 квітня 2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права та їх обтяжень - індексний номер 36511901 від 21 квітня 2015 року.

Окрім того, ОСОБА_1 та її чоловікові ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності без визначення часток, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 172,4 кв.м., в тому числі житловою - 75 кв.м., гараж «Г», сарай «Е», душ «Д», що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 148390593 від 06 грудня 2018 року, який був придбаний на підставі договору купівлі-продажу №7-916 від 22.03.2007р., та реконструйований на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації, серія та номер: ОД 81 від 05.05.2016р..

Правові підстави ухваленого рішення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, якій його пережив, та батьки.

Отже позивачка, як дружина померлого є спадкоємцем першої черги,

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, по позивачка своєчасно звернулись із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення

Згідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної часткової власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини.

Згідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування

Згідно до ст. 355 ЦК України, майно,що є у власності двох або більше осіб(співвласників),належить їм на праві спільної власності(спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 4ст. 86 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Приписами ст. 89 ЗК України та ст. 370 ЦК України встановлено, що частки кожного співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до частини 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності.

Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до вимог ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, за рішенням суду.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки земельна ділянка, а також житловий будинок були придбані під час шлюбу, а також враховуючи визначення співвласників у правовстановлюючих документах, то частки у праві власності є рівними, тобто по 1/2 за кожним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 355, 357,368, 370, 372,1216, 1218, 1225, 1226, 1261, 1268, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст.79, 86, 87, 89,131, 152 ЗК України, ст.ст. 1216-1217,1220,1233,1272 ЦК України, ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської Ради, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності - задовольнити.

2. Визначити що частка померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0683 га, за кадастровим номером :70:00:0037 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 / 2 частку.

3. Визначити, що частка ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , КФОПП № НОМЕР_3 ) у праві спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0683 га, за кадастровим номером :70:00:0037 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 /2 частку.

4. Визначити що частка померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільній сумісній власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, якій розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/2 частку.

5. Визначити, що частка ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , КФОПП № НОМЕР_3 ) у праві спільній сумісній власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, якій розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 1/2 частку.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано 30-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя

Складено та підписано 11.11.2019