Справа № 615/865/18
Провадження № 2/615/393/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2019 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Логвінова А.О.,
за участю секретаря судового засідання - Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Валківського районного суду Харківської області цивільну справу
за позовом Державного підприємства «Красноградське лісове господарство»
третя особа Приватне підприємство «Валплант»
про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
У судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також представник позивача в заяві зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 22.05.2015 року між Державним підприємством «Красноградське лісове господарство» та Приватним підприємством «Валплант» укладено біржовий контракт № Л-205/2015, згідно умов якого продавець продав, а покупець купив товар, а саме: пиловник сосни (а.с. 6).
Згідно із статтею 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до статті 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.
З вищевикладеного вбачається, що переведення боргу є договірною передачею зобов'язань первісного боржника новому боржнику та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
При цьому за договором переведення боргу, яким передбачається заміна боржника у зобов'язанні, попередній боржник передає свої обов'язки у зобов'язанні новому боржнику, який вступає у зобов'язання та має виконати обов'язок перед кредитором.
Таким чином, належним доказом заміни боржника у зобовязанні, як того вимагають приписи статей 513, 520 та 521 ЦК України, є договір про переведення боргу, укладеного між боржником, кредитором та новим боржником.
06.05.2016 року між Приватним підприємством «Валплант», Фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_1 та Державним підприємством «Красноградське лісове господарство» укладено договір № 75 про переведення боргу, згідно умов якого, за цим договором регулюються відносини, повязані із заміною зобовязаної сторони (первісного боржника) у зобовязанні, що виникає із біржового контракту № Л-205/2015 від 22.05.2015 року, укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі основний договір).
Відповідно до копії платіжного доручення № 1 від 07.06.2016 року, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Красноградське лісове господарство» сплачено заборгованість ПП Валплант по оплаті за лісопродукцію по договору переведення боргу № 75 від 06.05.2016 року у сумі 2000,00 грн.(а.с. 8).
Із змісту ухвали Господарського суду Харківської області від 10.05.2018 року вбачається, що підставою відмови у відкритті провадження у справі стало те, що поданий на розгляд суду спір виник в звязку з невиконанням Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором про переведення боргу № 75 від 06.05.2016 щодо сплати існуючої заборгованості.
При цьому, Державне підприємство "Красноградське лісове господарство" заявило позов до відповідача, як суб'єкта господарювання, діяльність якого станом на момент звернення до суду вже припинено.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
У відповідності до положень статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов'язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов'язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов'язання.
Згідно зі ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.
При цьому, до підприємницької діяльності фізичних осіб, згідно зі ст. 51 ЦК України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Згідно ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Відповідно до ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
У пункті 70 постанови ОСОБА_2 Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зроблено висновок, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов'язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.
Таким чином, зобовязання для ОСОБА_1 за договором про переведення боргу від 06.05.2016 року, укладеним між Приватним підприємством «Валплант», Державним підприємством «Красноградське лісове господарство» та ОСОБА_1, як з фізичною особою-підприємцем, не припинилось.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов Державного підприємства «Красноградське лісове господарство» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне підприємство «Валплант» про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Красноградське лісове господарство» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 78 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя А.О. Логвінов