Провадження №2/523/935/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 В ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТзДВ «СТ «Домінанта» та ОСОБА_4 , та після уточнення позовних вимог просив стягнути: з ТзДВ «СТ «Домінанта» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 100000 грн., з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди -181446 грн., моральну шкоду в розмірі 80000 грн, а також шкоду, заподіяну здоров`ю 10000 грн., витрати на оплату експертизи в розмірі 1590 грн. та вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.10.2017 року з вини водія ОСОБА_4 , автомобілю позивача були спричинені технічні пошкодження. Згідно складеної калькуляції вартість відновлювального ремонту складає 281446 грн., при цьому вартість матеріальної шкоди 216554 грн. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.11.2017р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні ДТП, накладено стягнення у виді штрафу. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 , власника автомобіля «Mazda CX-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована у ТзДВ «СТ «Домінанта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 17.10.2017р. позивач повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, але виплати не одержав. Особа, винна у заподіянні шкоди, ОСОБА_4 , добровільно позивачу заподіяну матеріальну шкоду не відшкодував. Крім того, позивач також просив стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 80000 грн., яка пов`язана з порушенням звичайного способу життя, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю в розмірі 10000 грн. та вартість проведення експертизи в сумі 1590 грн.. Особа, винна у заподіянні шкоди, та ТзДВ «СТ «Домінанта» добровільно позивачу заподіяну шкоду не відшкодовували, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом.

02.01.2018 року суддею відкрито провадження у справі і визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

28.02.2018р. ухвалою Суворовського районного суду закрито підготовче провадження та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача надав до суду відзив, в судових засіданнях заперечував проти позову та зазначав, що не згоден з заявленим розміром матеріальної шкоди, вказував, що висновок експерта №6065 від 11.11.2017р. не є належним доказом, оскільки в даному випадку розмір шокди необхідно було визначати відповідно до ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та розмір шкоди повинен визначатись страховиком. Крім того, як зазначає ОСОБА_4 , 18.07.2017р. він передав ОСОБА_1 5000 дол. США в якості відшкодування матеріальних збитків. Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 80000 грн та шкоди, заподіяну здоров`ю в розмірі 10000 грн , то ці вимоги ОСОБА_5 вважав безпідтавними та необґрунтованими жодними належними доказами. Також, посилаючись на положення ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплачена вартість проведення експертного дослідження підлягає стягненню з страховика. Крім того, як стало відомо ОСОБА_4 , позивач відремонтував автомобіль ще до подання позову до суду та витрати на відновлювальний ремонт склали значно меншу суму, ніж заявлено в позові.

Представник ТзДВ «СТ «Домінанта» в судові засідання не з`являвся, відзиву, заяв, клопотань на адресу суду не направляв.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.10.2017 року близько 17.45 год, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Mazda CX-7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Одеса-Білгород-Дністровський, виконуючи розворот, не впевнився, що це буде безпечним, чим порушив вимоги п.10.4 ПДР, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

22.11.2017 року постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області, яка не оскаржувалася і набрала законної сили 04.12.2017р., по справі №509/4356/17, ОСОБА_4 визнано винним в настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.5).

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником пошкодженого автомобіля «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 17.11.2015 року (а.с.45).

Згідно з висновком експерта ОСОБА_6 №6065 від 11.11.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 281446,17 грн., матеріальна шкода, спричинена власнику пошкодження автомобіля «Ssang Yong», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 216554,51 грн.(а.с.7-40).

Позивачем сплачено вартість проведення експертизи у розмірі 1500,00 грн., відповідно до квитанції №ПН9189 від 23.10.2017р (а.с.49).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 на час настання пригоди була застрахована в ТзДВ «СТ «Домінанта», поліс №АМ/0529327, який на момент ДТП був дійсним (а.с.6,194).

За вказаним полісом ліміт відповідальності за матеріальну шкоду складає 100000 грн., розмір франшизи - 0 грн..

17.10.2017 року на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до страховика відповідача - ТзДВ «СТ «Домінанта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.50) та 20.10.2017р. подав заяву на виплату страхового відшкодування (а.с.52).

За нормами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до ст.28 Закону №1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону №1961-ІV страхова сума- це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Порядок страхового відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом, цивільно правова відповідальність власника якої була застрахована, регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі №785/18006/15-ц від 04.07.2018р., відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону №1961-ІV, розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 гривень на одного потерпілого.

Таким чином, розмір страхового відшкодування, що повинна була сплатити ТзДВ «СТ «Домінанта», складає 100000 грн, на момент розгляду справи страхове відшкодування не сплачено, а тому ця сума підлягає стягненню з ТзДВ «СТ «Домінанта».

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, враховуючи наявність належних доказів щодо підтвердження вини та причинно-наслідкового зв`язку в діях ОСОБА_4 з завданням шкоди позивачу, з відповідача ОСОБА_4 необхідно стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 116554,51 грн., що складає різницю між фактичним розміром шкоди та розміром страхового відшкодування (216554,51-100000).

Відповідно до норми ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті .

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 3000 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем в результаті пошкодження його транспортного засобу та порушення звичайного укладу життя. Отже, з ОСОБА_4 також підлягає стягненню на користь позивача моральна шкоду у розмірі 3000 грн.

Крім того, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т.ч. витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки ТзДВ «СТ «Домінанта» не проводило дослідження завданої шкоди позивачу, судом було прийнято до уваги висновок експерта про розмір матеріальної шкоди, вимоги позивача задоволено, тому судові витрати, а саме вартість експертизи -1500 грн. підлягають стягненню з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1

Також з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі -1015,00 грн., а з ОСОБА_4 необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1195,54 грн.. пропорційно розміру задоволених вимог

Що стосується вимоги про стягнення коштів на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю в розмірі 10000 грн, то суд прийшов до висновку, що така вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу положень ст..76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1-4 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи відсутність належних, допустимих та достовірних доказів (медичних висновків, актів медобстеження, висновків медичної експертизи, виписок з історії хвороби, призначень лікаря тощо) на підтвердження доводів позивача про завдання шкоди здоров`ю позивача внаслідок ДТП 16.10.2017р., тобто не доведеність з боку позивача того факту, що внаслідок ДТП позивач та члени його родини отримали тілесні ушкодження та на відновлення здоровя були здійснені витрати в розмірі 10000 грн., суд вважає, що заявлені позовні вимоги в цій частині є недоведеними, необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,141,258-259,263,265,268,273,353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (, зареєстроване місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Василя Макухи,1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 100000 грн., витрати на проведення дослідження у розмірі 1500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 116554,51 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн..

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (, зареєстроване місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Василя Макухи,1) на користь держави судовий збір у розмірі 1015 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1195,54 грн..

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 31.10.2019 р.

Суддя: