РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9452/18

пр. № 2/759/1379/19

24 січня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

20.06.2018 року позивач звернувся до Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_2, вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 11.02.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 144. Предметом позову є розірвання шлюбу, підставою позову є припинення шлюбних відносин.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач позов визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2006 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 144 та видано відповідне свідоцтво (а.с.6).

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 76-81, 259, 263-265, 268, 351, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11.02.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 144) - розірвати.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць