Справа № 396/2197/18
Провадження № 2/396/55/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01.03.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/2197/18 за позовом ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача державний нотаріус ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що рішенням суду від 20.03.2018 року матір позивача ОСОБА_7 оголошено померлою, день смерті визначено 28 січня 2015 року, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 8,14 га., що розташова на території ОСОБА_8 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_7 заповіт не складала. Позивач звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7, де їй було відмовлено та розяснено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини. Протягом встановленого шестимісячного терміну вступу у спадщину позивач не звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, в звязку з тим, оскільки не мала та не могла мати на те законних підстав, так як ОСОБА_9 оголошено померлою лише 20.03.2018 року, тому вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин та просить суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

27.11.2018 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 21.12.2018 року. Витребувано у державного нотаріуса ОСОБА_5 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 копію спадкової справи після смерті ОСОБА_7

21.12.2018 року в підготовчому засіданні оголошено перерву до 23.01.2019 року, за заявою позивача.

25.01.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 18.02.2019 року, в розгляді якого було оголошено перерву до 27.02.2019 року, ухвалою суду замінено відповідача ОСОБА_8 сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області на ОСОБА_5 міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області олошено перерву до01.03.2019 року, для належного повідомлення відповідача та третьої особи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з обставин викладених в позову та заяві про уточнення суб'єктивного складу учасників спірних правовідносин, додатково пояснивши, що позивач раніше не мала та не могла мати на прийняття спадщини законних підстав, так як матір позивача оголошено померлою лише 20.03.2018 року, а строк у шість місяців для прийняття спадщини починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті особи, або дня, з якого вона оголошена померлою.

Відповідачі ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні 18.02.2019 року позовні вимоги визнали, не заперечуючи про надання додаткового строку сестрі, в подальші судові засідання не з'явились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову. Окремо надіслали до суду заяву, про небажання приймати спадщину після смерті ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, за наявними в справі матеріалами, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи на стороні відповідача завідувач ОСОБА_5 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутність.

Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність учасників, які не з'явились в судове засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2016 року ОСОБА_7 визнано безвісно відсутньою з 28 січня 2015 року ( а.с.11).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2018 року, яке набрало законної сили 19.04.2018 року, ОСОБА_7 оголошено померлою, день смерті визначено 28 січня 2015 року ( а.с.12-13), що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 262509, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_5 районного управління юстиції у Кіровоградській області 20 липня 2018 року (а.с.15).

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,14 га, що розташована на території Сотницько - Балківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КР №015130 (а.с. 7).

Родинні відносини позивача та спадкодавця, як родичів підтверджуються довідкою виданою виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради, де зазначено, що ОСОБА_7 дійсно була зареєстрована та проживала до дня смерті, визнаним судом 28 січня 2015 року в с.Воронівка по вул. Перемоги,3, Новоукраїнського району Кіровоградської області, разом із чоловіком ОСОБА_10 да донькою ОСОБА_4. Заповіт від імені ОСОБА_7 сільською радою не посвідчувався (а.с.59).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти) №54358972, № 54358991 від 05.12.2018 року, після смерті ОСОБА_7, 28.01.2015 року, спадкова справа не заводилась (а.с. 54-55).

Згідно свідоцтва про народження серія I-ОЛ № 226590 від 10.11.2018 року ОСОБА_11 народилася 09 січня 1989 року, її батьки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія I- НМ № 071317 від 08.08.2009 року ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на «Наритник» (а.с. 6).

Згідно розяснення яке було направлене на адресу представника позивача ОСОБА_2 державний нотаріус ОСОБА_5 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 повідомила, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, від вважається таким, що не прийняв її (ст. 1272 ЦК україни), та рекомендувала ОСОБА_2 для вирішення питання звернутися до суду (а.с.17).

Судом встановлено після показів відповідачів та дослідження матеріалів справи про наявність інших заінтнресованих осіб- Тарасенко Т.О. та ОСОБА_10, які надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність та які не заперечують проти задоволення позову після смерті ОСОБА_7 та надання додаткового строку ОСОБА_2

Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що як пояснив представник позивача, вона не мала та не могла мати на те законних підстав, так як ОСОБА_9 оголошено померлою лише 20.03.2018 року, а про рішення суду їй нічого не було відомо. Суд оглянувши копії рішеннь Новоукраїнського районного суду від 02.09.206 року та від 20.03.2018 року (а.с.11, 12-13) вважає доводи представника позивача правдивими, так як з рішень вбачається, що позивач ОСОБА_2 не прийлала участі у справі як заінтересована особа, тобто про наявність таких рішень їй не повідомлялось.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які по'вязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Саме така правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 23.08.2017 року по справі №6-1320цс17.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення справі № 592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18), вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За змістом ч.3 ст. 1272 ЦК України, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

З матеріалів справи, а саме копії рішення суду від 20.03.2018 року, яке набрало законної сили 19.04.2018 року, вбачається, що, ОСОБА_7 оголошено померлою, день смерті визначено 28 січня 2015 року. Подати заяву до натаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, з дня оголошення ОСОБА_9 померлою, позивач не могла, оскільки не мала і не могла мати рішення суду, яке набрало законної сили про оголошення останньої померлою та відповідно свідоцтва про смерть. Тобто, позивач дійсно була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини, що і стало перешкодою її звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у визначені законом строки.

При винесенні рішення судом враховуються положення ч.4 ст.263 ЦПК України, згідно яких при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд із цим, ч.1,3 ст.263 ЦПК України визначає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ст.11 ЦПК України визнається принцип пропорційності у цивільному судочинстві, відповідно до якого суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

На думку суду, вищевикладене, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини так як суд достеменно встановив в судовому засіданні, що ОСОБА_2 дійсно не знала про наявність рішень суду про визнання її матері померлою, а також враховуючи факт повного визнання позовних вимог відповідачами, які просили надати позивачкі додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутніть при цьому порушень прав відповідачів, третьої особи чи інтересів держави, встановивши позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4, 12-13, 76, 89, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, до нотаріальної контори ОСОБА_5 районного нотаріального округу, після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 28 січня 2015 року, строком на два місяці з моменту вступу рішення в законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 01.03.2019 року.

Головуючий: О. А. Гарбуз