Справа № 591/5908/17
Провадження № 2/591/81/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретарясудового засідання ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідачаПасічник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/5908/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, та просив суд усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6

Свої вимоги мотивував наступним.

15 серпня 2008 року був укладений шлюб між батьком позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Батько позивача мав зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка має свою квартиру за адресою: АДРЕСА_1, де і була зареєстрована.

Позивач вказує, що відповідачка за адресою реєстрації та проживання батька постійно не проживала, а приїздила лише на деякий час. Позивач вважає, що відповідачка та батько позивача не мали спільного побуту, взаємних прав та обовязків один перед одним як подружжя.

За час їх шлюбу ніякого майна придбано не було, ремонт в квартирі не робився.

Позивач зазначає, що у батька були заощадження у ПАТ КБ «Приватбанк», до яких відповідачкане має жодного відношення. Батько за життя видав довіреність на сина (позивача по справі) щодо розпорядження вказаними коштами.

Позивач вказав, що жовтні 2015 року батько був госпіталізований у лікарню з інсультом, після чого, як вважає позивач, батько вже не усвідомлював своїх дій. У цей час батько, за ініціативою відповідачки, відмінив дію довіреності щодо розпорядження заощадженнями сином. У цей проміжок часу позивач перебував в Польщі на заробітках на протязі двох місяців.

Восени 2016 року в батька розпочалася гангрена ноги і він потребував постійного догляду. Дружина про хворобу знала і навідувалася до нього один чи два рази на тиждень. Догляд за батьком здійснювали позивач та його сестра ОСОБА_8. На лікування батька були потрібні значні кошти, однак відповідачка відмовилася надати доступ до заощаджень батька, хоча мала довіреність від нього. Будь-яких коштів чи іншої допомоги у догляді та лікуванні відповідачка не надавала. У подальшому позивач виявив пропажу золотої печатки батька, двох депозитних карток, ключів, техпаспорта на Ауді-80,паспорту та ІПН батька.

За місяць до смерті батька, в період загострення гангрени, відповідачку за проханням батька розшукували, однак вона переховувалася та не виходила на звязок.

28 жовтня 2016 року батько позивача помер у себе вдома в обідню пору.

Позивач викликав швидку та поліцію. Під час оформлення документів було зясовано, що паспорт та код батька відсутні в квартирі. На телефонні дзвінкивідповідачка не відповідала. Родичі позивача знайшли ОСОБА_5 у себе вдома, повідомили про те, що сталося. Прибувши на місце проживання чоловіка, відповідачка повідомила, що документи у неї, та перше, що зробила, зняла обручку з руки чоловіка.

Позивач вказує, що з усього зазначеного випливає, що відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_6, коли він перебував у безпорадному стані, тому просить ухвалити рішення, яким усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті її чоловіка та батька позивача ОСОБА_6, який помер 28 жовтня 2016 року, стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити.

Відповідач надала письмовий відзив (а.с.62-63), в якому вказувала, що повністю не погоджується з тим, що зазначено в позові.

Суду пояснила, що з 15 серпня 2008 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, вони проживали разом однією сімєю до весни 2015 року.

У відповідача не склалися стосунки з сином чоловіка позивачем по справі. Позивач ображав її, запрошував до квартири друзів, з якими до ночі розпивав спритні напої. На всі зауваження він не реагував. Навесні 2015 року, під час чергової сварки, позивач наніс їй тілесні ушкодження. Чоловік ОСОБА_6 умовив її не звертатися до правоохоронних органів, вона послухала чоловіка, однак після цього інциденту вона була вимушена переїхати жити до себе додому.

Відповідач зазначає, щоі після цього вона не припинила проживати однією сімєю зі своїм чоловіком, батьком позивача. У травні 2015 року у чоловіка стався інсульт, після якого вона перебувала з ним у лікарні, купувала ліки, піклувалася, постійно доглядала за ним, слідкувала щоб він вчасно приймав ліки.

Відповідач вказує, що майже кожного дня приходила до чоловіка, готувала йому їжу, приносила продукти харчування, ліки. Влітку 2015 року вони разом проживали на дачі.

Більш того, відповідач зазначає, що позивач повідомляє суду неправдиву інформацію про стан здоровя батька. Так, ОСОБА_6 міг самостійного пересуватися аж до жовтня 2016 року, тобто до хвороби ноги. Сам міг ходити до магазину, готувати їжу, однак цього не робив, постільки цим займалася відповідачка. Тобто чоловік відповідачки до жовтня 2016 року взагалі не потребував сторонньої допомоги і не перебував у безпорадному стані.

Твердження позивача, що відповідачка скористалась безпорадним станом батька та незаконно переоформила на себе довіреність щодо розпорядження депозитними вкладами померлого, також не відповідають дійсності, оскільки вказану довіреність її чоловік, батько позивача, надав 30 червня 2015 року, тобто більше ніж за рік до виникнення тяжкого стану здоровя.

Більш того, відповідачка, не зважаючи на наявність довіреності, нею не користувалася, жодних дій щодо коштів не вчиняла.Лише у листопаді 2016 року, після смерті чоловіка, відповідачка зняла кошти з депозитних рахунків і половину передала позивачу, про що він надав їй розписку.

Твердження позивача про те, що відповідачка не надавала коштів на ліки, не відповідають дійсності. У жовтні 2016 року, коли хвороба загострилася, ОСОБА_6 дійсно майже не міг самостійно пересуватися, і відповідач протягом всього жовтня 2016 року не припиняла надавати йому допомогу, доглядала, забезпечувала, надавала ліки.

Тому просить відмовити в задоволенні позову у звязку з його безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора письмових пояснень щодо позову не надала. Подала заяву про розгляд справи у відсутність представника у звязку з великим навантаженням.

Ухвалою від 21 грудня 2017 року призначено підготовче судове засідання на 06.03.2018 року.

Ухвалою від 06 березня 2018 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 15 травня 2018 року від ПАТ КБ «Приватбанк» витребувано письмові докази.

Ухвалою від 14 вересня 2018 року витребувано від КУ «ОСОБА_4 клінічна лікарня № 1» письмові докази.

Суд, вислухавши сторони, представників сторін, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами ст. ст. 1222, 1224 ЦПК України.

Судом встановлено, що батьком позивача ОСОБА_9 є ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Відповідно до наданої копії свідоцтва про шлюб вбачається, що 15 серпня 2008 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 уклали шлюб, який було зареєстровано у ВРАЦС Сумського МУЮ, актовий запис № 1152.Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_11 (а.с.29).

Судом встановлено, що на ОСОБА_6 було оформлено декілька депозитних договорів протягом 2012-2015 років (а.с.122, 123), надано довідку про рух коштів на рахунках (а.с.124-134) .

З інформації банку вбачається, що на два депозитні договори у 2014 році ОСОБА_6 видав довіреності на сина ОСОБА_3 (а.с.122 зворот), а на пять депозитних договорів у 2013, 2014, 2015 році ОСОБА_6 видав довіреності на дружину ОСОБА_5 (а.с. 122 зворот).

Відміни довіреностей по вказаним договорам не було (а.с. 122 зворот).

Ще на шість депозитних договорів ОСОБА_6 - довіреностей не знайдено (а.с. 122 зворот).

28 жовтня 2018 року ОСОБА_6 помер (а.с.21).

14 грудня 2016 року відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_6 Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою (а.с.24).

Із копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_6 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися син ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_11 (а.с.20,26).

Позивач, в обґрунтування свого позову, зазначав, що його батько в жовтні 2015 року переніс інсульт,був госпіталізований у лікарню, тому позивач вважає, що батько після інсульту майже не усвідомлював значення своїх дій (а.с.44)

Крім того, позивач у позові вказує, що восени 2016 рокуу батька розпочалася гангрена ноги, батько потребував постійного догляду (а.с.44).

Із дослідженого судом письмового доказу, який витребуваний судом і перебуває у матеріалах справи, а саме: оригіналу медичної картки з Першої ОСОБА_4 міської клінічної лікарні на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що ОСОБА_6 25 травня 2015 року переніс інфаркт головного мозку та перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «ОСОБА_4 МКЛ №1» в період часу з 26.05.2015 року по 03.06.2015 року.

У подальшому спостерігався у сімейного лікаря.

Із записів медичної картки вбачається, що після госпіталізації у травні 2015 року та після виписки додому, ОСОБА_6 відвідував лікар06 червня 2015 року, 07 липня 2015 року, 27 листопада 2015 року, 23 березня 2016 року, 17 червня 2016 року, 21 червня 2016 року, 23 червня 2016 року та 30 червня 2016 року.

Із записів у медичній картціза 06.06.2015 року встановлено, що стан пацієнта відносно задовільний. Пацієнт пересувається вдома в межах квартири за допомогою трості. Діагноз: залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку.

Із записів у медичній картці за 07.07.2015 року встановлено, що є скарги на періодичні головні болі, головокружіння. Пацієнт пересувається самостійно за допомогою трості. Стан пацієнта задовільний. Діагноз: залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку.

Із записів у медичній картці за 27.11.2015 року встановлено, що є скарги на періодичні головокружіння, головні болі, шаткість під час ходьби. Загальний стан пацієнта задовільний. Діагноз: залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку.

Із записів у медичній картці за 23.03.2016 року встановлено, що є скарги на головні болі, головокружіння. Пацієнт пересувається самостійно за допомогою трості. Стан пацієнта задовільний. Діагноз: залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку.

Із записів у медичній картці за 17.06.2016 року встановлено, що є скарги на головний біль, запаморочення, періодичне відчуття оніміння у верхніх кінцівках. Загальний стан пацієнта задовільний. Свідомість ясна. Кістково-мязова система без патології. Діагноз: залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку. Хворий відвіданий сімейним лікарем після відвідування швидкої медичної допомоги. Від запропонованого стаціонарного лікування відмовився.

Із записів у медичній картці за 21.06.2016 року встановлено, що є скарги на загальну слабкість, головні болі, запаморочення при ходьбі, слабкість у верхніх кінцівках. Загальний стан пацієнта задовільний. Свідомість ясна. Кістково-мязова система без патології. Діагноз: залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку. Лікування від 17.06.2016 року продовжено. Повторно запропоновано стаціонарне лікування у неврологічному відділенні, хворий повторно відмовився від стаціонарного лікування у звязку з сімейними обставинами.

Із записів у медичній картці за 23.06.2016 року встановлено, що є скарги на головні болі постійне запаморочення, нестабільність артеріального тиску протягом останнього часу, значна загальна слабкість, періодичне відчуття оніміння у верхніх кінцівках. Загальний стан пацієнта відносно задовільний. Діагноз: залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку. Призначена консультація невролога вдома для вирішення питання подальшого лікування.

Із записів у медичній картці за 30.06.2016 року встановлено, що є скарги на слабкість у верхніх кінцівках, головний біль, запаморочення, порушення ходи. Діагноз: залишкові явища перенесеного інфаркту головного мозку. Призначена консультація невролога вдома для вирішення питання подальшого лікування.

Вказаним письмовим доказом (медичною карткою) спростовано доводи позивача щодо перебування батька після перенесеного інсульту у постійному безпорадному стані та доводи про не усвідомлення батьком значення своїх дій.

Зокрема, записи в медичній картці свідчать про те, що стан ОСОБА_6 після перенесеного інфаркту головного мозку протягом з червня 2015 року по червень 2016 року був задовільний та відносно задовільний, ОСОБА_6 міг самостійно пересуватися за допомогою трості.

Крім того, досліджений судом доказ (медична картка) також підтверджує необізнаність позивача про період захворювання батька, оскільки в позовній заяві позивач вказує, що його батько був госпіталізований у лікарню з інсультом у жовтні 2015 року (а.с.44), тоді як з медичної картки вбачається, що ОСОБА_6 переніс інфаркт головного мозку 25 травня 2015 року, був госпіталізований та перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «ОСОБА_4 МКЛ №1» в період часу з 26.05.2015 року по 03.06.2015 року.

Позивач вказував, що батько тяжко хворів та потребував стороннього догляду, який він отримував лише від свого сина (позивача) та рідної сестри позивача, а не від дружини.

Так, свідок позивача ОСОБА_12, яка є рідною сестрою позивача, дала пояснення, що стосувалися останніх трьох місяців життя ОСОБА_6, її вітчима. Свідок пояснила, що брат ОСОБА_6 подзвонив в день смерті вітчима. Вона та її чоловік приїхали, однак паспорта померлого не знайшли, адреси дружини батька ОСОБА_13 не знав. Свідок пояснила, що дільничний лікар признав, що ОСОБА_14 хворів чотири роки. Доки вони ждали приїзду ОСОБА_11 (дружини вітчима), ОСОБА_11 встигла зняти чотири депозити свого ОСОБА_13 не раз дзвонив мачусі з проханням дати грошей на ліки батьку, зі слів брата свідок знає, що дружина не купувала ліків.На запитання свідок пояснила, що відповідачку знає пять років, вони працюють в одному закладі. Коли вітчимлежав з інсультом, то син ОСОБА_13 навідувався до нього в лікарню. Свідок пояснила, що у 2015-2016 роках вона не зустрічалася з вітчимом, бо відповідачка оббрехала її перед ним. Лише одного разу вона бачила вітчима на вул. Харківській, він сказав, що не хоче її бачити. Свідок пояснила, що коли ставсяінсульту вітчима, вона знає лише зі слів брата ОСОБА_14, точна дата їй не відома. У безпорадному стані вітчим знаходився лише останні три місяці, це свідку відомо зі слів брата та сестри.

Свідок ОСОБА_15, яка є рідною сестрою його матері і відповідно рідною тіткою позивача, пояснила суду, що про всі обставини справи їй відомо зі слів ОСОБА_15 та ОСОБА_8 її племінників, бо вона особисто не спілкувалася з ОСОБА_6. Свідку відомо, що друга дружина ОСОБА_11 (відповідачка) не доглядала за ОСОБА_6, вона його споювала. У якому році померла її сестра (мати позивача), свідок не памятає. Зі слів племінниці ОСОБА_8 свідок знає, що три місяці ОСОБА_6 був лежачий, його доглядав син ОСОБА_13, а ОСОБА_8 приходила допомагати, однак як часто свідку не відомо.

На запитання свідок пояснила, що яке захворювання було у ОСОБА_6 І.М. і від чого він помер, їй не відомо. Він лежав три місяці, вона його особисто за цей час не бачила.

Свідок ОСОБА_8, яка є рідною сестрою позивача по матері, суду пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_6 хворів із січня 2016 року, останній рік. До цього у 2015 році він переніс інсульт і пересувався лише з чиєюсь допомогою. В серпні 2016 року в батька ОСОБА_13 розпочалася гангрена ноги і він потребував допомоги. Останні місяці дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_11 не дуже доглядала за ним. Свідок пояснила, що вона особисто приходила, допомагала брату доглядати за батьком. Пояснювала, що вона особисто не купувала ліки, однак пять чи шість разів давала брату кошти на придбання ліків. Пояснила, що в квартирі був сейф, однак ОСОБА_14 не давав ключі від сейфа брату.На запитання свідок пояснила, що жіночих речей в квартирі немає, лише брудна постіль, брудна квартира. ОСОБА_14 самостійно не міг залишити квартиру, мовлення у нього було порушено, потребував допомоги і ще у 2012 році він зламав ногу і гангрена розпочалася саме з цієї ноги. Свідок пояснила, що коли вона приходила в квартиру. то дружину ОСОБА_14 не бачила. Пояснила, що вона трохи допомагала у 2015 році піклуватися про вітчима, а в серпні 2016 році брат просив про допомогу, бо була потрібна саме жіноча допомога прибрати, приготувати їсти. Свідок уточнила, що допомагала в серпні, вересні та жовтні 2016 року. З серпня 2016 рокуІгор ОСОБА_14 пересуватися самостійно не міг. Не рідше одного разу на тиждень свідок приходила на квартиру, прибирала в квартирі, переодягала хворого.Свідок пояснила, що медичну допомогу вона не надавала, бо не є медпрацівником, однак швидку допомогу викликала. Крім брата ОСОБА_14, ще сестра ОСОБА_15 заходила на квартиру. ОСОБА_14 потребував оперативного втручання. Свідок не могла забезпечити ці потреби, у неї своя сімя. Ліки купував в основному ОСОБА_14. Щодо відвідування квартири дружиною, свідок пояснила, що ні разу не бачила її в квартирі померлого. Зі слів свідку відомо, що із-за квартири існував конфлікт. Свідок пояснила, що її брат ОСОБА_14 не зловживав спиртними напоями, він зараз працює, однак випивати випиває. Свідок бачила його випившим, але не пяним.Сторонніх в квартирі не було у присутності свідка. Свідок пояснила, що їй точно не відомо, коли ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_11, свідку мало відомо про їх шлюб.

Однак, інші свідки надали суперечливі показання, які різняться з показанням свідків з боку позивача, абовзагалі спростовують доводи позивача.

Свідок ОСОБА_16, сусід позивача, пояснив суду, що ОСОБА_14 був його сусідом на протязі 17-18 років, вони були в добрих стосунках. Пояснив, що коли померла перша дружина, то ОСОБА_14 жив з сином, а потім зявилася ОСОБА_11. З ОСОБА_6 стався інсульт і він помер. Свідок пояснив, що не дуже часто бачив дружину покійного. Коли сусід був ходячим, то бачив його дружину. Пояснював, що свій автомобіль ОСОБА_14 сину не давав, казав хай порозумнішає. ОСОБА_17 став лише після інсульту. Останній рік нікуди не ходив. Свідок пояснив, що син ОСОБА_13 приходив до нього та запитував, де купити ліки дешевше. Свідок пояснив, що ОСОБА_17 купував ліки, приносив. Свідок пояснив, що скандали в сімї Плаксієнкобули як до хвороби ОСОБА_14, так і після, двері квартири свідка напроти дверей померлого, і свідок добре все чув. Інсульт стався в травні-липні 2015 року, свідок точно не памятає.По сусідські бував часто в гостях у ОСОБА_6 один раз на місяць. Свідок пояснив, що протягом 2015-2016 років проживав постійно там, сварки були постійні і до інсульту, і після. Свідок чув та бачив, як дружина стояла біля підїзду.З якого часу ОСОБА_18 був у шлюбі з другою дружиною, свідок не памятає. Свідок пояснив, що з ОСОБА_6 вони ніколи не вживали разом спирті напої, чай пили десь раз в місяць, до того часу поки ОСОБА_6 був ходячий. Неходячим сусід був з червня місяця. Свідок пояснив, що квартирі був ОСОБА_6, пару раз була сестра ОСОБА_8. Свідок стверджує, що півтора роки ОСОБА_6 був лежачий. Він свідка впізнавав, однак вони особо не розмовляли. Свідок ні разу не бачив в квартирі сусіда його дружину, однак бачив її біля квартири, в підїзді.На запитання свідок пояснив, що ОСОБА_14 лежав у дальній кімнаті. Свідок пояснив, що спілкувався із сином ОСОБА_13 і йому не відомо, чи виїздив батько на дачу. Свідок не памятає, чи бачив лікаря в ОСОБА_14 лежав у лікарні до інсульту, а чи лежав потім, свідку не відомо. Свідок пояснив, що ОСОБА_14 іноді брав у борг гроші, гривень 500-600. Це було двічі, і відразу ж віддавав. Свідок бачив, як ОСОБА_14 доглядає за батьком, виносить після нього. Свідок не памятає, коли ОСОБА_14 їздив на заробітки, це було в період після інсульту, приходила ОСОБА_8. Свідок не знає, чи кожного дня приходила ОСОБА_8. Свідок пояснив, що після інсульту дружину сусіда бачив десь два рази. Свідок пояснив, що ОСОБА_14 вживав спиртне разом з дружиною до інсульту, а чи вживав після інсульту, свідку не ОСОБА_19 вживав спиртні напої на свята.Чи були в квартирі сусідів гулянки після інсульту ОСОБА_14, свідок не памятає.До інсульту у ОСОБА_14 булисваркиз дружиною у звязку із вживанням алкогольних напоїв, однак міліцію не викликали.Свідок пояснив, що синаІгоря бачив часто вдома, скільки разів він виїздив, свідок не памятає.

Свідок ОСОБА_20, яка є знайомою відповідачки та сусідкою в селі, суду пояснила, що знає ОСОБА_11 та ОСОБА_14 з 2008 року. Влітку 2016 року син ОСОБА_13 привозив батька в с. Сула Сумського району пару разів. У червні та серпні 2016 року батько жив в селі, пересувався самостійно. Допомагав по господарству, що було в його силах. Нормально спілкувався. На запитання свідок пояснила, що у 2015 році ОСОБА_14 приїздив до села майже кожні два дні, вони часто там бували. Свідок весь час живе в сільській місцевості. У 2015 році та ранньою весною 2016 рокуІгор ОСОБА_14 ще сам був за кермом автомобіля. Восени 2016 року його привозив синІгор. Яка це була машина, свідок не памятає, однак памятає, що за кермом був ОСОБА_14.

Свідок ОСОБА_21, дочка відповідачки, суду пояснила, що її мати та ОСОБА_14 були в шлюбі. Познайомилися вони з ОСОБА_14 у 2007 році, а у 2008 році мама з ним розписалася, вони жили у ОСОБА_14 спочатку. Мама повернулась жити додому у 2015 році, так як у неї були суперечки з чоловіком із-за його сина. 06.06.2016 року ОСОБА_14 приходив до них у квартиру на вул. Заливну на день народження мами. Мама йому носила їжу, доглядала за ним на його квартирі. Свідок пояснила, що бачила ОСОБА_14 на день народження мами. Свідок стригла його, так як вона перукар.Свідок пояснювала, що вже і після інсульту вона стригла ОСОБА_14, з мамою приходила до нього додому. На дачу свідок їздить ОСОБА_13 батька привозив на дачу у 2016 році два рази, коли у мами була відпустка у червні та серпні місяцях. Машина білого кольору, у 2015 році ОСОБА_14 часто приїздив на дачу, а у 2016 році на один тиждень.Про дані обставини свідку відомо зі слів мами.

Ч. 5 ст. 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 264ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Так, із наданих письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_6 дійсно у травні 2015 року переніс інфаркт головного мозку, внаслідок чого був госпіталізований до лікарні.

За наслідками перенесеного захворювання ОСОБА_22 перебував під наглядом сімейного лікаря в період з 06 червня 2015 року по 30 червня 2016 року.

Із записів медичної картки амбулаторного хворого вбачаються, що стан пацієнта задовільний або відносно задовільний. Хворий скаржиться на головні болі, запаморочення, але пересувається самостійно за допомогою трості.

У період часу з 06 червня 2016 року по 30 червня 2016 року ОСОБА_6 відвідував сімейний лікар, записи у картці детально проаналізовані судом вище.

При цьому вбачається, що немає жодного запису щодо встановлення перебування хворого в безпорадному стані, оскільки при всіх візитах лікаря була відмітка про те, що стан хворого задовільний чи відносно задовільний. І при кожному відвідування лікарем було зазначено, що хворий пересувається самостійно, за допомогою трості.

Відсутні записи про те, що хворий постійно лежить чи не здатен себе обслуговувати.

Із показань свідків встановлено, що ОСОБА_6 в травні 2015 року переніс інсульт, проходив лікування. При цьому більшість свідків пояснили, що після інсульту та після виписки з лікарні ОСОБА_6 самостійно пересувався без сторонньої допомоги до серпня 2016 року включно.

Із серпня 2016 року по день смерті 28 жовтня 2016 року самопочуття ОСОБА_6 значно погіршилося внаслідок захворювання (гангрена ноги), що призвело до утруднення його пересування, яке обмежувалося квартирою.

При цьому суд звертає увагу, що в медичній картці відсутні записи лікаря про відвідування ОСОБА_6 за період липня, серпня, вересня та жовтня 2016 року, і жодними медичними документами не підтверджується перебування ОСОБА_6 в цей період у безпорадному стані через хворобу.

Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України щодо знаходження спадкодавця ОСОБА_6 у безпорадному стані в період, що зазначався в позовній заяві.

Крім того, суду не надано належних та допустимих докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги саме відповідачки, остання мав можливість її надати, проте ухилялась від обов'язку щодо її надання.

Так, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Однак у даній справі немає жодного доказу про умисне ухилення спадкоємця ОСОБА_23 від надання допомоги її чоловіку ОСОБА_6, крім того факту, що ОСОБА_24 була обмежена у спілкуванні зі своїм чоловіком, по причині поведінки позивача, який перебуває з відповідачкою у неприязних стосунках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено сукупність всіх обставин, зокрема: перебування спадкодавця в безпорадному стані, ухилення відповідачки від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи, а тому позовні вимоги не підтягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_2, РНОКРПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4. 33 кв. 23, третя особа: ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, місце знаходження : м. Суми, вул. Реміснича, 12/2, про усунення спадкоємця від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення суду складено 28.02.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова