гСправа № 358/1323/18 Провадження № 2/358/62/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Симоненко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком № 122, по вул. О.Бочароав, в с. Медвин, Богуславського району Київської області, зі зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона являється власником 2/3 вказаного будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2018 року.

Відповідачі за місцем реєстрації не проживають з 2010 року та їх особисті речі у вказаному будинку відсутні.

Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не зявились і не повідомили суд про причини своєї неявки, хоч належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, згідно чинного законодавства оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.

Третя особа, Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області, свого представника не направила, але надіслала заяву з проханням слухати справу без участі представника.

За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 являється власником 2/3 житлового будинку № 122, по вул. Олександра Бочарова, в с. Медвин, Богуславського району Київської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2018 року.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, зареєстровані в житловому будинку позивачки, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області.

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців.

Оскільки відповідачі не проживають по місцю реєстрації більше шести місяців, що підтверджується дослідженими по справі доказами, то є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право на користування цим житлом.

В даному випадку рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом, буде підставою для зняття їх з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 ЗУ від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підтягаються стягненню з відповідачів.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 246, 141, 263-265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст. ст. 15, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком № 122, по вул. Олександра Бочарова, в с. Медвин, Богуславського району Київської області, зі зняттям з реєстраційного обліку.

Судове рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації місця проживання, відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованих в ІНФОРМАЦІЯ_3, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, інші дані суду невідомі, судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 704 гривні 80 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційної інстанції в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: суддя ОСОБА_5