Провадження № 2-з/727/15/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді Слободян Г.М.
за участю секретаря судових засідань Ільчука М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання в суд позовної заяви,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви в суд, зазначаючи осіб які можуть набути статусу відповідачів: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Укрфінстандарт», ОСОБА_2 .
В заяві посилається на те що вона є власником нежитлових будівель, загальною площею 110,20 кв.м. зокрема: виробничої будівлі цегляної - літ. А, сарай цегляний літ. Г, гаражі цегляні літ. Б, Д, криниця № 1, ворота № 2, огорожа № 3, які знаходяться по АДРЕСА_1 , які належать їй на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2008 року.
Мотивує доводи заяви і тим, що вона готує позов подати до суду про визнання недійсними договорів про відступлення вимоги, та у неї є побоювання, що ОСОБА_2 буде звернуто стягнення на вказане майно і, остання забере в неї її майно, що належить на праві власності.
Просить, забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі, загальною площею 110,20 кв.м., а саме: виробничу будівлю цегляну - літ. А, сарай цегляний літ. Г, гаражі цегляні літ. Б, Д, криницю № 1. ворота № 2, огорожу № 3, АДРЕСА_1 , що належать їй на підставі договору купівлі - продажу від 14 лютого 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І.Л., зареєстровано в реєстрі за № 614 та заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо нежитлової будівлі, загальною площею 110,20 кв.м., а саме: виробничу будівлю цегляну - літ. А, сарай цегляний літ. Г, гаражі цегляні літ. Б, Д, криницю № 1, ворота № 2, огорожу №3, АДРЕСА_1 .
Вказану заява розглядається судом без повідомлення сторін.
Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Наведене узгоджується і з правовими позиціями Верховного Суду України (постанови від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 (№ в ЄДРСРУ 57933051). Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання як утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами…; тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.
Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюванихправ або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що підлягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. При цьому сторона. Яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
Статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки майбутнього позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Звертаючись з заявою про забезпечення позову, заявником ОСОБА_1 наведено обгрунтовані підстави для застосування заходів забезпечення позову, надано належні та допустимі докази, а тому суд дійшов висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
За таких обставин, суд вбачає підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії цивільного процесу, що не обмежує в праві позивача звернутись з обґрунтованою заявою про забезпечення позову до суду протягом розгляду цивільної справи, з урахуванням положень ч. 2 ст.149 ЦПК України.
Частиною 1 статті 157 ЦПК України, визначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.149-150, 257, 260, 261,354 ЦПК України,- ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання в суд позовної заяви - задовольнити.
В порядку забезпечення позову по цивільній справі до подання в суд, позовної заяви про визнання недійсними договорів про відступлення вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накласти арешт на нежитлові будівлі, загальною площею 110,20 кв.м., а саме: виробничу будівлю цегляну - літ. А, сарай цегляний літ. Г, гаражі цегляні літ. Б, Д, криницю № 1. ворота № АДРЕСА_2 , огорожу № АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 14 лютого 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Новосельською І. Л., зареєстровано в реєстрі за № 614 та заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо наведеної нежитлової будівлі.
Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Кохановського, 7) та сторонам для відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню, з дня її постановлення, незалежно від її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів, з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом того ж строку, з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Слободян Г.М.