Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"08" листопада 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О., за участі секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що Акціонерне товариство «Ідея Банк» () утворилось внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк». В свою чергу, ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви Публічного акціонерного товариства ПАТ «Плюс Банк», до того ВАТ «Плюс Банк». В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикрпатлісбанк». Так, між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 20 березня 2012 року укладено кредитний договір № 910.13777. Згідно кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 107533 грн. зі сплатою 21,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач виконав обов`язки, що були покладені на нього умовами договору, оскільки своєчасно перерахував відповідачці зазначені грошові кошти. Між тим, відповідачка належним чином не виконала умови кредитного договору, оскільки останній платіж був здійснений нею 30 серпня 2013 року. Станом на 14 червня 2019 року заборгованість відповідачки склала 230141,90 грн. (основний борг-0 грн., прострочений борг - 91890,70 грн., прострочені проценти -125156,29 грн., строкові проценти 1446,96 грн., дебіторська заборгованість -1658,33 грн., пеня заявлена до стягнення 7301,29 грн., інші штрафні санкції 2688,33 грн). Просив стягнути зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору 3452,13 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи була повідомлена належним чином.Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідачка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Ідея Банк» () утворилось внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк». В свою чергу, ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви Публічного акціонерного товариства ПАТ «Плюс Банк», до того ВАТ «Плюс Банк». В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикрпатлісбанк».

Так, 20 березня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № 910.13777 з ОСОБА_1 .

Згідно кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 107533 грн. строком на 60 місяців.

Відповідно до & 1 п.2,3 кредитного договору, кредит надавався відповідачці для придбання транспортного засобу марки ГАЗ 3302АХУІ ЗНГ,2011 року випуску в сумі 104400,00 грн., фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника склало 3133 грн. Позичальник власними коштами сплатила продавцю частину ціни купівлі транспортного засобу в розмірі 34800,00 грн.

Відповідно & 2 п.4 кредитного договору станом на день укладення договору змінна частина процентної ставки складає 21,99%.

Згідно & 2 п.7 кредитного договору максимальний розмір збільшення процентної ставки може становити не більше ніж 40% річних.

Також, сторонами погоджено, що в день укладення договору, позичальник зобов`язана сплатити комісію за видачу кредиту в розмірі 199 грн.

& 9 кредитного договору визначено наслідки порушення умов кредитного договору. Так, у разі порушення позичальником строків сплати щомісячних платежів, банк має право нарахувати та стягнути витрати, пов`язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за договором (у тому числі, але не обмежуючись, на листування, телефонні дзвінки, виїзди до позичальника, розшук позичальника, послуги сторонніх організацій, згідно з тарифами банку). У разі порушення позичальником термінів стати щомісячних платежів від 1 до 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0.15% від простроченої сум и боргу за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником термінів сіпати щомісячних платежів більше ніж на 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,65% від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє від виконання зобов`язань за даним договором. У разі неподання або несвоєчасного подання позичальником документів, що підтверджують фінансовим стан позичальника за останні 6 місяців, та-або невиконання/несвоєчасне виконання поновлення дії договору (договорів) страхування заставного майна, та/або неподання/несвоєчасного подання відповідно оформленого акту перевірки заставного майна, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу в розмірі 2.5% від початкової суми кредиту за кожний випадок порушення, стягнувши витрати із позичальника (в тому числі, але не обмежуючись, за рахунок предмету застави), або зарахувати наступний платіж (платежі) позичальника за договором у погашения штрафних санкцій. У випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором винна сторона повинна відшкодувати іншій стороні усі завдані цим збитки. Збитки відшкодовуються понад суму штрафних санкцій, визначених відповідно до договору.

Позивач виконав умови кредитного договору, надавши відповідачці грошові кошти на придбання транспортного засобу в розмірі 104400,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №910.13777 від 22 березня 2012 року.

Натомість, згідно наданої позивачем виписки, вбачається, що останній платіж відповідачкою ОСОБА_1 здійснено 30 серпня 2013 року.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачка умови кредитного договору не виконала, тому позивачем було нараховано заборгованість за кредитом станом на 14 червня 2019 року, яка складається із наступного: основний борг-0 грн., прострочений борг - 91890,70 грн., прострочені проценти -125156,29 грн., строкові проценти 1446,96 грн., дебіторська заборгованість -1658,33 грн., пеня заявлена до стягнення 7301,29 грн., інші штрафні санкції 2688,33 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед іншого, відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ст. 623 ЦК України).

Згідно з ч.1. ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Отже, дослідивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню прострочений борг 91890,70 грн., прострочені проценти 125156,29 грн., строкові проценти 1446,96 грн., що складає 218493,95 грн.

Доказів того, що відповідачка проживає поза межами м.Маріуполя суду АТ «Ідея Банк» не надано.

Позовні вимоги АТ «Ідея Банк» в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення платежів, що заявлена до стягнення в сумі 7301,29 грн., дебіторської заборгованості в сумі 1658,33 грн., інших штрафних санкцій в сумі 2688,33 грн., є необґрутнованими та задоволенню не підлягають, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що суми зазначених штрафних санкцій нараховані після 14 квітня 2014 року, а отже їх нарахування суперечить положенням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру, який поданий юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3452,13 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 218493,95 грн. *100% : 230141,90 грн. ціни позову = 94,94%), тобто 94,94% % від ціни позову 94,94 % *3452,13 грн. :100%), що складає 3277,45 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 131, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280 283 ЦПК України, ст. ст. 526,527,530,1048,1049,1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрована: АДРЕСА_1 , а користь Акціонерного товариства «Ідея Банк»() заборгованість за кредитним договором в сумі 218493,95 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3277,45 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: Ю. О. Матвєєва