Провадження № 22-ц/4808/586/19
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Мелінишин Г.П, Ясеновенко Л.В.

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2019 року, в складі судді Бабій О.М., у справі за позовом виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 29 від 15 квітня 2008 року про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста.

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 уклавши з позивачем даний договір зобов`язався сплатити пайовий внесок у розмірі та терміни, визначені договором. Однак взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, та станом на день звернення з позовом до суду за ним наявна заборгованість, яка з урахуванням пені, складає 477 240 грн. 22 коп. 30 березня 2018 року відповідач припинив підприємницьку діяльність, однак відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли у нього за час її здійснення, усім своїм майном.

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року до участі в справі залучено Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2019 року задоволено позов Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради заборгованість за договором № 29 від 15 квітня 2008 року про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста в розмірі 477 240 грн. 22 коп., з яких: 420 856 грн. 92 коп. - остаточний розмір пайового внеску, 56 383 грн. 30 коп. - пеня.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначив, що між ним та виконкомом Івано-Франківської міської ради укладено договір №29 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста від 15.04.2008 року. За даним договором він здійснив оплату частини суми 20% в сумі 59286,01 грн (як це було передбачено в договорі), а несплачену суму попереднього розміру пайового внеску та суму остаточного розміру пайового внеску він мав сплатити до моменту подання акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на підпис голові державної приймальної комісії як це передбачено в п.3.4 договору від 15.04.2008 року.

Будь-яких змін до даного пункту сторонами не вносилось та не передбачено інших строків сплати даних грошових коштів.

На думку апелянта, довільне тлумачення позивачем умов договору не може бути підставою для стягнення коштів, оскільки воно суперечить чинному законодавству та укладеному Договору.

Апелянт не погоджується також з нарахуванням пені та зазначає що така нарахована за незрозумілий період що не узгоджується з п.3.4. договору, оскільки п.3.4 не вказує періоду іншого аніж до моменту подання акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на підпис голові державної приймальної комісії.

Суд не взяв до уваги що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки договір між сторонами укладений 15.04.2008 року, а позивач звернувся до суду з позовом 09.08.2016 року.

Апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради зазначив, що рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник позивача виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - Перепічка Н.І. , представник третьої особи Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - Чекайло В.М. заперечили вимоги апеляційної скарги посилаючись на обгрунтованість висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судове рішення, згідно ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради суд першої інстанції виходив із того, що відповідач вчинивши всі необхідні дії для введення обєкта нерухомості торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 в експлуатацію, не виконав умови договору № 29 від 15 квітня 2008 року в частині повної сплати пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2008 року між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (замовником) укладено Договір № 29 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста.

Згідно п.п. 1.1, 2.1 договору замовник, що здійснює будівництво торгово-офісного центру на власній земельній ділянці на АДРЕСА_1 , в порядку та на умовах, визначених договором, бере участь у розвитку соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська. Замовник зобов`язується сплати пайовий внесок у розмірі та у терміни, визначені договором.

Пунктами 3.1-3.4 договору встановлено, що розрахунок попереднього розміру пайового внеску здійснюється відповідно до Додатку 1 до договору. Попередній розмір пайового внеску складає 296 430,03 грн. Замовник сплачує не менше 20% попереднього розміру пайового внеску упродовж сорока банківських днів від дати, зазначеної на витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Розрахунок остаточного розміру пайового внеску здійснюється відповідно до Додатку № 2 до договору, який оформляється після затвердження в установленому порядку архітектурно-технічного паспорту об`єкта.

Несплачену суму попереднього розміру пайового внеску та суму остаточного розміру пайового внеску замовник сплачує до моменту подання акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта на підпис голові державної приймальної комісії.

Договір (згідно п.4.1) набуває чинності з дати прийняття рішення виконавчого комітету про надання дозволу на будівництво і діє до моменту повного виконання його умов.

Згідно Додатку 1 до Договору № 29 від 15 квітня 2008 року «Розрахунок розміру пайового внеску» визначено, що попередній розмір пайового внеску становить 296430,03 грн.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Івано-Франківську 07 серпня 2013 року зареєстровано Декларацію про готовність торгово-офісного центру по АДРЕСА_1 до експлуатації загальною площею будівлі 2769, 80 м. кв.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2016 року задоволено позов Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ФОП ОСОБА_1 про визнання укладеним Додатку № 2, розрахунку розміру пайової участі (остаточний) до Договору № 29 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста від 15 квітня 2008 року, у редакції запропонованій позивачем. Визнано укладеним з дня набрання рішенням законної сили Додаток № 2, розрахунок розміру пайової участі (остаточний) до Договору № 29 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста від 15 квітня 2008 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ФОП ОСОБА_1 запропонованій позивачем редакції.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02 серпня 2017 року, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2016 року змінено в частині розміру пайової участі та визначено такий у розмірі 420 856,92 грн.

Згідно проведеного позивачем розрахунку борг ОСОБА_1 за договором № 29 від 15 квітня 2008 року становить 477 240 грн. 22 коп., з яких: 420856,92 грн - основний борг, 56383,30 грн - пеня.

22 березня 2018 року управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на адресу відповідача надіслано претензію за № 125/16.5-15/35в із вимогою сплатити заборгованість за договором № 29 про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної інфраструктури міста від 15 квітня 2008 року в сумі 477240 грн. 22 коп, однак така відповідачем у добровільному порядку не сплачена.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідач всупереч вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України належним чином у встановлений строк не виконав взяте на себе зобов`язання, а тому згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

У відповідності до п. 5.1 договору, при простроченні платежів визначених у пункті 3.2 та 3.4 договору, замовник сплачує Виконкому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Позивачем надано розрахунок пені за період прострочення сплати Лесівим Я.С. пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Пеня обчислена за період з 03.08.2017року по 01.02.2018 року та становить 56383,30 грн.

Посилання апелянта на те, що суму остаточного розміру пайового внеску він мав сплатити до моменту подання акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на підпис голові державної приймальної комісії як це передбачено в п.3.4 договору від 15.04.2008 року, а оскільки акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не подавався на підпис голові державної приймальної комісії, тому у нього не виникло обов`язку сплачувати пайовий внесок є необгрунтованим.

Суд правильно зазначив про те, що після укладення договору № 29 від 15 квітня 2008 року змінився порядок та процедура введення об`єктів в експлуатацію.

На час укладення Договору про пайову участь № 29 від 15.04.2008 року процедура прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта регулювалась Порядком прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 22 вересня 2004 року (в редакції станом на 15 квітня 2008 року). Відповідно до абзацу 2 п.1 цього Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об`єктів нового будівництва.

Станом на 07 серпня 2013 року згідно п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року - прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, а торгово-офісний центр на АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківську належить до III категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка і була зареєстрована 07 серпня 2013 року.

Оскільки пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури, то у відповідача наявний обов`язок по сплаті остаточного розміру пайового внеску до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Судом встановлено, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію відповідачем не були сплачені в повному розмірі у з`язку з неукладенням сторонами Додатку № 2 до договору № 29 від 15 квітня 2008 року.

Пунктом 3.3 Договору передбачено що розрахунок остаточного розміру пайового внеску здійснюється відповідно до додатку 2 до Договору, який оформлюється після затвердження в установленому порядку архітектурно-технічного паспорту об`єкта.

Додаток № 2 до договору № 29 від 15 квітня 2008 року визнано укладеним на підставі рішення суду.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2016 року Додаток № 2 визнано укладеним з дня набрання рішенням законної сили, однак остаточна редакція Додатку № 2 визначена у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 02 серпня 2017 року, якою рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2016 року змінено в частині розміру пайової участі.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що дані судові рішення набрали законної сили з моменту прийняття постанови апеляційним судом 02 серпня 2017 року. З даної дати підлягає обчисленню трьохрічний строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України.

Оскільки з даним позовом представник Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернувся до суду 26 жовтня 2018 року, то ним не пропущено строк звернення із позовом до суду.

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що позивачем подано позов з пропуском позовної давності, а відтак відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності.

З огляду на наведене, рішення суду постановлено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 25 лютого 2019 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

Л.В. Ясеновенко