Справа № 308/3994/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Кожух О. А., Куштана Б. П.

з участю секретаря Волощук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 квітня 2018 року, ухвалене суддею Світлик О. М., по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - Ужгородський МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року ОСОБА_1 пред'явила позов до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивувала тим, що 20 липня 2010 року приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. вчинив виконавчий напис за № 1061, яким запропонував звернути стягнення на квартиру по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору № 08/133/1, посвідченого 15 вересня 2005 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Парамоновим О.В., передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за договором кредиту № 08/133 від 15 вересня 2005 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 147 943,35 грн., з яких: 124 952 грн. заборгованість по тілу позики; 17 154,69 грн. заборгованість по відсотках; 1150,66 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків; 4686 грн. штраф.

Строк, за який виникла заборгованість та проводиться стягнення, становить з 15 вересня 2005 року по 20 липня 2010 року.

Постановою державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби від 10 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження за №53721266.

Позивачка вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки не визнає заборгованість перед кредитором в сумі, яка зазначена у виконавчому написі. Також позивачка вважає, що на зазначену суму поширюється позовна давність у розумінні ст. ст. 256-268 ЦК України.

Позивачка стверджує, що не отримувала від банку жодних вимог у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а також розрахунку заборгованості. За таких обставин, вказує, що визначену у виконавчому написі нотаріуса заборгованість не можна вважати безспірною.

Зауважує, що з опису заборгованості, на яку вчинено виконавчий напис нотаріусом, заборгованість по тілу позики станом на 20.07.2010 року становить 124 952 грн. У розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 30.10.2014 року становить тих же 124 952 грн., з яких 85 241 грн. - поточна заборгованість по кредиту та 39 711 грн. - прострочена заборгованість по кредиту. Проте, заборгованість по сплаті відсотків починаючи з 13.10.2008 року нарахована за ставкою 20 % річних. Однак, додаткової угоди про зміну відсоткової ставки між кредитором та позичальником з 15 % на 20 % не укладалося. Таким чином, заборгованість позичальника не може вважатися безспірною, оскільки неправильно обрахована з посиланням на первинні бухгалтерські документи.

Більше того, виконавчий напис вчинено на суму боргу в період з 15.09.2005 року по 20.07.2010 року включно, тобто у строк понад 4,5 роки.

Заборгованість виведена на дату вчинення виконавчого напису і не узгоджена з позичальником за 30 днів, як це вимагалося чинними на той час Законом України «Про іпотеку» та «Про нотаріат».

До загальної заборгованості включено витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1400 грн. Проте, за відсутності доказів їх оплати банком до моменту видачі виконавчого напису, такі витрати не можна вважати безспірними.

Крім того, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Саме за таких обставин рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.03.2017 року у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08/133 від 15.09.2005 року було відмовлено.

Позивачка вважає, що на суму заборгованості поширюється позовна давність, а тому поза строками позовної давності нотаріус не вправі був вчиняти виконавчий напис.

У зв'язку з цим позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.07.2010 року, вчинений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. за № 1061, про звернення стягнення на квартиру по АДРЕСА_1 (а.с.2-6).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25 квітня 2018 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 липня 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В. І., зареєстрований в реєстрі за № 1061, про задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 08/133 від 15.09.2005 року за період з 15 вересня 2005 року по 20 липня 2010 року, а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 124 952 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 17 154,69 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 1150,66 грн., штраф в розмірі 4686 грн., всього в сумі 147 943,35 грн., та понесених витрат по вчиненню виконавчого напису в розмірі 1400 грн. Вирішено питання про судові витрати (а.с.137-145).

На це рішення ПАТ «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу. Скаржник зазначає, що приватний нотаріус правомірно вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки банк надав усі необхідні для цього документи та надіслав боржнику письмову вимогу про усунення порушень. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити (а.с.149-151).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник ПАТ «Укрсоцбанк» Дорош І. І. скаргу підтримав та просив задовольнити. Решта учасників справи у судове засідання 26.02.2019 року не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість по кредиту не є безспірною, а строк давності звернення до суду із позовом не пропущено.

Такі висновки місцевого суду є помилковими, не відповідають фактичним обставинам справи. Вказане є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог (п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що 15 вересня 2005 року між ПАТ "Укрсоцбанк " та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 08/133 на суму 156 200 грн. під 15% річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду згідно з умовами п.2.6 цього договору, з кінцевим терміном повернення кредиту до 14 вересня 2025 року (а.с.87-90).

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, 15 вересня 2005 року між ПАТ "Укрсоцбанк " та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 08/133/1. Предмет іпотеки - квартира, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.81-82).

Своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима ОСОБА_1 належним чином не виконувала, внаслідок чого станом 05.07.2010 року у неї виникла заборгованість по кредиту в розмірі 147 943, 35 грн. (а.с.84). З них:

-119 093 грн. поточна заборгованість;

-5859 грн. прострочений кредит;

-17 154, 69 грн. прострочені відсотки;

-1150, 66 грн. пеня;

-4686 грн. штраф.

02 лютого 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк» направив позичальнику ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, однак дана вимога була залишена без задоволення (а.с.85). Про те, що дана вимога була отримана позичальником свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, підписане особисто ОСОБА_1 (а.с.85-86).

20 липня 2010 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. вчинено виконавчий напис за № 1061, яким запропонував звернути стягнення на квартиру по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору № 08/133/1, посвідченого 15 вересня 2005 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Парамоновим О.В., передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за договором кредиту № 08/133 від 15 вересня 2005 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 147 943,35 грн., з яких: 124 952 грн. заборгованість по тілу позики; 17 154,69 грн. заборгованість по відсотках; 1150,66 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків; 4686 грн. штраф.

Отже, з вказаного слідує, що сума боргу разом з її складовими є аналогічною сумі боргу з її складовими, що зазначені у пред'явленій позичальнику вимозі про усунення порушень (а.с.83-84). Відсоткова ставка становить 15% річних за перший рік, а подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду згідно з умовами п.2.6 цього договору (а.с.87-90).

Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону «Про нотаріат»).

У відповідності до п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. (п. 284 Інструкції).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (п. 286 Інструкції).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15).

В даному випадку ПАТ «Укрсоцбанк» надав нотаріусу усі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, встановлюють прострочення виконання зобов'язання, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Апеляційним судом було досліджено вказані обставини та перевірено їх.

Отже, нотаріус вправі був вчинити виконавчий напис за заявою ПАТ «Укрсоцбанк». Підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, немає.

Крім того, виконавчий напис було вчинено 20.07.2010 року, в той час як з позовом до суду позивачка звернулася 25.04.2017 року, тобто по спливу майже семи років. При цьому строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Про те, що позивачці було відомо про вчинення виконавчого напису свідчить її заява від 08.06.12 року, подана начальнику МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Хвасті С. В., у виковому провадженні щодо примусового виконання даного виконавчого напису (а.с.58-67). Відповідач навпаки подав заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с.57).

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду із позовом. Однак, враховуючи те, що позов є необґрунтований по суті, в задоволенні позову слід відмовити саме з цієї підстави.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 квітня 2018 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - Ужгородський МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 960 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: