30.10.2019 Справа № 363/2735/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Рибка І.Є.., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просив стягнути з відповідача на його користь в порядку відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 100128 гривень 64 копійки, 1300 гривень на відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, а всього стягнути 101428 гривень 64 копійки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1014 грн. 29 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2019 року о 17 годині 30 хвилин в с. Нижча Дубечня Вишгородського району Київської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Миру на перехресті з вулицею 70 років Жовтня, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку руху по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв зіткнення з ним. ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 16.13 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП є ОСОБА_1 13.03.2019 року ТОВ «Гарант АСІСТАНС» за заявою ОСОБА_1 було проведено дослідження № НОМЕР_4 2441 ВВ 2, згідно умов договору страхування матеріальний збиток, визначений на підставі протоколу огляду автомобіля, завданий власникові КТЗ MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 198 128, 64 грн. Крім того, позивачем було сплачено за транспортні послуги (евакуатор), пов`язані з доставлянням пошкодженого автомобіля до місця здійснення ремонту грошові кошти в розмірі 1 300 грн. Цивільно правову відповідальність водія ОСОБА_2 під час керування автомобілем ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 станом на день скоєння ДТП було застраховано згідно полісу № АМ 73723778 від 17.06.2018 року у ПАТ НАСК «ОРАНТА», яка здійснила виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в межах страхового ліміту, визначеного договором (полісом) обов`язкового страхування, за вирахуванням франшизи, в загальному розмірі 98 000 грн. Оскільки, страхове відшкодування в повному обсязі завдану шкоду не відшкодовує, цивільну відповідальність за завдану позивачу матеріальну шкоду має нести відповідач ОСОБА_2 , а саме різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 101 428, 64 грн. На підставі викладеного, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 26.01.2019 року о 17 годині 30 хвилин в с. Нижча Дубечня Вишгородського району Київської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Миру на перехресті з вулицею 70 років Жовтня, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку руху по рівнозначній дорозі прямо, та скоїв зіткнення з ним. ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 16.13 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 07.03.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_2 , 2003 року випуску, який отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП є ОСОБА_1

13 березня 2019 року ТОВ «Гарант АСІСТАНС» за заявою ОСОБА_1 було проведено дослідження № НОМЕР_4 2441 ВВ 2, згідно умов договору страхування матеріальний збиток, визначений на підставі протоколу огляду автомобіля, завданий власникові КТЗ MITSUBISHI PAJERO SPORT д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 198 128, 64 грн.

ОСОБА_1 було сплачено за транспортні послуги (евакуатор), пов`язані з доставлянням пошкодженого автомобіля до місця здійснення ремонту грошові кошти в розмірі 1 300 грн., що пдтверджується квитанцією серія 03 ААВ № 1237465.

Цивільно правову відповідальність водія ОСОБА_2 під час керування автомобілем ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 станом на день скоєння ДТП було застраховано згідно полісу № АМ 73723778 від 17.06.2018 року у ПАТ НАСК «ОРАНТА».

На підставі страхових актів № ОЦВ-19-32-1481/1 від 13.03.2019 року та № ОЦВ ЗГ-19-32-1481/2 від 04.06.2019 року ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в межах страхового ліміту, визначеного договором (полісом) обов`язкового страхування, за вирахуванням франшизи, в загальному розмірі 98 000 грн.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За ч. 2, ч. 5 вказаної статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Верховним Судом України у постанові від 29.06.2016 року у справі №6-192цс16 висловлено наступну правову позицію: за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Оскільки, страхове відшкодування ОСОБА_1 в повному обсязі не відшкодовано, а тому цивільну відповідальність за завдану позивачу матеріальної шкоди має нести відповідач ОСОБА_2 , а саме різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у загальному розмірі 101 428, 64 грн., яка складається з наступного: 100 128,64 грн. шкода, завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу; 1 300 грн. витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу ОСОБА_1 до місця здійснення ремонту.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та не заперечувалися відповідачем, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 014, 29 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 1166, 1187,1188 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 81, 82, 141,259,263-265,268,352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 100128 (сто тисяч сто двадцять вісім) гривень 64 копійки, 1300 (одну тисячу триста) гривень на відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, а всього стягнути 101428 (сто одну тисячу чотириста двадцять вісім) гривень 64 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1014 грн 29 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Головуючий: М.Б. Баличева