печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.,

справа № 757/72084/17-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3

третя особа 1: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація

третя особа 2: Орган опіки та піклування (Служба у справах дітей) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , третя особа Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, Орган опіки та піклування (Служба у справах дітей) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку та позбавлення права користування житловим приміщенням,

представник позивача ОСОБА_4

представник відповідача ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 (замість неправильного ОСОБА_6 ), третя особа Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, відповідно до якого просив:

- усунути для нього перешкоди у користуванні майном - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- позбавити ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 прав користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в зв`язку з не проживанням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . У серпні 2006 року у вказаній квартирі були зареєстровані донька позивача - ОСОБА_2 та онук - ОСОБА_3 . Проте, відповідачі у квартирі з моменту їх реєстрації жодного дня не проживали та не проживають. Факт не проживання відповідачів у квартирі стверджується даними Печерської районної в місті Києві державної адміністрації за вих. №105/01-2399/1 від 24.05.2017 року, Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району м. Києва за вих. №2782484 від 26.05.2017 року; Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві вих. № 262-аз/125/52/05-2017 року.

Враховуючи наведене, того, що відповідачі безпідставно зареєстровані у квартирі позивача та не бажають добровільно зніматись з реєстраційного обліку, та ставати на реєстраційний облік за місцем свого фактичного проживання позивач звернувся з цим позовом до суду, оскільки реєстрація відповідачів у його квартирі обмежує його права щодо володіння, користування та розпорядження власністю, збільшуються витрати позивача по сплаті за комунальні послуги та користування квартирою.

Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду на 16 лютого 2018 року (а.с. 34).

28 березня 2018 року від третьої особи Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов відзив на позов (а.с. 74-75), відповідно до якого між позивачем та третьою особою відсутній спір з приводу квартири позивача та зареєстрованих у ній осіб. У разі надання відповідних документів, необхідних для зняття з реєстрації відповідачів, Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією будуть зняті з реєстрації відповідачі. На даний час третя особа заперечує щодо задоволення позовних вимог.

6 березня 2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов (а.с. 79-84), відповідно до якого відповідач та її неповнолітній син зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 з 01.08.2006 року. На той період за вказаною адресою була зареєстрована та проживала лише бабуся відповідача - ОСОБА_7 (мати позивача у справі). Згоду на реєстрацію відповідача та її сина надали двоє: бабуся та позивач. До свої смерті (липень 2014 року) бабуся повідомляла відповідача, що батько повинен подарувати їй спірну квартиру. Проте, договір дарування квартири не був оформлений, оскільки за згоду на оформлення цього договору мати відповідача вимагала 10 000 доларів США. Відповідачем оформлений договір на обслуговування з Укртелекомом, рахунки на оплату послуг якого відповідач оплачує. Відповідач також вказала, що позивач ОСОБА_1 також у спірній квартирі не проживає і не зареєстрований, оскільки він проживає у своїй власній квартирі у АДРЕСА_3 . Крім того, у листопаді 2014 року ключі від квартири позивач забрав у відповідача та почав здавати квартиру в оренду, чим фактично не допускав відповідачів у квартиру для проживання.

12 березня 2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 90-93), відповідно до якої позивач не може розпорядитись своєю власністю. На даний час позивач склав заповіт на квартиру своєму синові - ОСОБА_8 . На реєстрацію у квартирі відповідача та її неповнолітнього сина він згоди не давав, договір дарування квартири не мав намір укладати, відповідач з сином у квартирі не проживають тривалий час.

Ухвалою суду від 22 травня 2018 року залучено у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування (Службу у справах дітей) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с. 123).

13 грудня 2018 року у справі закінчено підготовче судове засідання на виконання п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року та судовий розгляд справи призначено на 5 березня 2019 року (а.с. 150).

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року витребувано в Управлінні праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації даних того, чи дійсно ОСОБА_9 перебувала на обліку та фактично проживала як внутрішньо переміщена особа з листопада 2014 року по червень 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали позов з підстав, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , заперечила щодо задоволення позову, мотивуючи обставинами, викладеними у відзиві.

Представники третіх осіб Печерської районної в місті Києві державна адміністрації, Органу опіки та піклування (Служба у справах дітей) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації до судового засідання не з`явились. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 9.06.1995 року (а.с. 28).

Відповідно положень ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

У квартирі АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими позивач ОСОБА_1 , його донька - відповідач у справі ОСОБА_2 , а також неповнолітній син відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1.08.2006 року (а.с. 18).

Таким чином, суд дійшов висновку, що реєстрація у спірній квартирі відповідача та її неповнолітнього сина відбулась за усною згодою позивача ОСОБА_1 після набуття ним квартири у власність на підставі договору довічного утримання від 9.06.1995 року. При цьому, законодавство не передбачає надання письмової згоди на вселення до квартири та реєстрацію в ній родичів власника квартири.

Тому, доводи позивача, що він не надавав письмової згоди на вселення до квартири відповідача та її неповнолітнього сина суд відхиляє.

Згідно зі ст. 150 ЖК Української РСР та ч. 1 ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки (ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР).

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Отже, відповідач та її неповнолітній син мають такі самі права на проживання у квартирі АДРЕСА_1 , як і сам позивач ОСОБА_1 , оскільки іншої угоди щодо визначення порядку користування квартирою при реєстрації відповідачів та їх вселенні сторонами не погоджено (відповідного договору суду не надано).

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

-заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

-судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

-свідоцтва про смерть;

-паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

-інших документів, які свідчать про припинення:

-підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

-підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

-підстав на право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у квартирі АДРЕСА_1 не проживають відповідач ОСОБА_2 та неповнолітній відповідач ОСОБА_3 .

Листами Печерської районної в місті Києві державної адміністрації за вих. №105/01- 2399/1 від 24.05.2017 року, Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району м. Києва за вих. №2782484 від 26.05.2017 року; Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві вих. № 262-аз/125/52/05-2017 року повідомлено, що за період з 2013 по 2017 роки звернення на їх адресу від громадянки ОСОБА_2 не надходило (а.с. 20, 22, 24).

Проте, вказані листи не є безспірним доказом не проживання у квартирі відповідачів у зазначений період без поважних причин, оскільки вони підтверджують лише факт відсутності звернень відповідача ОСОБА_2 до них.

Крім того, в матеріалах справи містяться акти від 02.08.2017 року та 26.01.2018 року, підписані сусідами позивача - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які вказали, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі позивача на даний час (тобто станом на 2.08.2017 року та на 26.01.2018 року) не проживають (а.с. 17, 72), а не протягом року до дня подання позову, як того вимагають положення ст. 405 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позов стверджує, що вона в квартирі не проживає з листопада 2014 року, оскільки позивач забрав ключі від квартири та почав її здавати в оренду іншим особам.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві Державної адміністрації як внутрішньо переміщена особа у період з 06.02.2015 по 20.06.2017 за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою Управлінні праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві Державної адміністрації від 12.09.2011 за № 105/74/17/60-8844.

Таким чином у період з 06.02.2015 по 20.06.2017 відповідачі у квартирі не проживали з поважних причин, оскільки у квартирі проживала ОСОБА_9 , що унеможливлювало проживання відповідачів у квратирі.

Належних даних щодо факту не проживання відповідачів у квартирі до 06.02.2015 суду не надано.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_2 належним чином виконувала свої зобов`язання щодо оплати телекомунікаційних послуг (а.с. 102-110).

Враховуючи наведене, того, що відповідачі у спірній квартирі не проживають більше одного року з поважних причин (у квартирі проживають сторонні особи), наявність згоди власника квартири на реєстрацію місця проживання відповідачів у квартирі, відсутність договору, що визначає право користування відповідачами квартирою, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ст. 12, 13, 81, 141-142, 200, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , третя особа Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, Орган опіки та піклування (Служба у справах дітей) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку та позбавлення права користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 ,

відповідач: ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_13 : АДРЕСА_5

третя особа 1: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація: 01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленко, 15,

третя особа 2: Орган опіки та піклування (Служба у справах дітей) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації: 01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленко, 15,

Суддя О.В.Батрин