БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/280/19
Провадження № 6/497/9/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.19 року м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області Кодінцева С.В., розглянувши подання начальника Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2019 року начальник Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням № 2233, датованим 21.02.2019 року про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1.

В обґрунтування доводів подання зазначає, що у Відділі ДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження ВП № 47642267 за виконавчим листом №2-ц-589/2008 від 12.01.2009 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» солідарно 437 312.77 гривен заборгованості за кредитним договором.

За адресою місця проживання боржника направлялись постанови про відкриття виконавчого провадження для відома і виконання, однак боржник не виконав добровільно виконавчий лист. Крім того, направлялись виклики про необхідність зявитись до Відділу з попередженням про наявність заборгованості та про відповідальність за невиконання вимог державного виконавця.

В судове засідання начальник Болградського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з'явився, Подав заяву проведення судового засідання у його відсутність (а.с.26).

Враховуючи, що ст. 438 ЦПК України не встановлено обов'язку суду розглядати справу за участю учасників виконавчого провадження, хоча про час, та місце розгляду справи вони повідомлялися, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи без їхньої участі.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст.247 ЦПК України).

Розглянувши матеріали подання, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного питання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця за наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Підстави оголошення розшуку боржника - фізичної особи містить стаття 36 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Розшук боржника юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що містяться в базах даних і реєстрах та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Так, судом встановлено, що з копії матеріалів виконавчого провадження ВП №47642267 (а.с.2-22), наданих суду вбачається, що на підставі заяви Філії Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 19.05.2015 року (а.с.3), державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47642267 від 22.05.2015 року (а.с.5 зворотна сторінка) на підставі виконавчого листа Болградського районного суду Одеської області від 13.10.2008 року (а.с.4).

Вказана постанова державним виконавцем надсилалась на адресу боржника (а.с.5), однак докази отримання боржником цієї постанови в матеріалах відсутні.

Одночасно, при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову від 29.05.2015 року про стягнення виконавчого збору (а.с.6).

10 жовтня 2016 року державним виконавцем винесена постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.8 зворотна сторінка).

Дана постанова надсилалася на адресу боржника ОСОБА_3 (а.с.8), проте докази її отримання відсутні.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно … не визначено майно, зареєстроване за ОСОБА_3 (а.с.9).

Надалі, 11.10.2016 року, державним виконавцем здійснено запити:

- до Пенсійного фонду України щодо наявності відомостей про боржника (а.с.6 зворотна сторінка).

- до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржника (а.с.7).

- 28.11.2016 року направлено запити до Територіального центру 5151, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, Відділу Держгеокадастру у Болградському районі з приводу належності майна боржнику (а.с.10 зворотна сторінка).

23 листопада 2016 року державний виконавець виходом за місцем проживання боржника: вул.Єрмака, 6, с.Залізничне, Болградський район, Одеська область не було виявлено майно боржника, яке підлягає опису і арешту (а.с.10).

Згідно відповіді Територіального сервісного центру №5151 від 22.12.2016 року за ОСОБА_3 є зареєстровані транспортні засоби (а.с.11).

Іншого майна не виявлено (а.с.12, 13).

За повідомлення Пенсійного фонду України ОСОБА_3 на обліку не перебуває (а.с.14).

04.12.2017 року державний виконавець надсилав на адресу боржника виклик, про те чи отримано цей виклик боржником, відомості відсутні (а.с.16).

21 червня 2018 року виходом за адресою постійного місця реєстрації боржника, було встановлено, що ОСОБА_3 змінила місце реєстрації: вул. Леніна, 24, с. Каменка, Роздільнянський район, Одеська область, що вбачається з акту (а.с.19).

Разом з цим, 19.02.2019 року державний виконавець в черговий раз надсилає виклик на імя боржника, при цьому вказує прізвище ОСОБА_1 за адресою: вул. Єрмака, 6, с. Залізничне, Болградський район, одеська область (а.с.20), та на адресу сільської ради запит щодо місця проживання боржника в с.Залізничне (а.с.21).

В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які дані, що боржник ОСОБА_3 змінила прізвище.

В силу вимог ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений повноваженнями звернутися до суду з поданням про розшук боржника.

Згідно із ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 512/5 від 02 квітня 2012 року, встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника-фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ст. 40 Закону, державний виконавець вживає заходів спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника-фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Як вбачається з досліджених матеріалів наданих суду, додержавним виконавцем вживалися передбачені законом заходи щодо виконавчих дій в цьому виконавчому провадженні.

Проте, маючи інформацію, що боржник змінила місце проживання і місце реєстрації, державний виконавець жодним чином не перевірив, та протягом тривалого часу не надсилав запитів до відповідних органів, а продовжував надсилати виклики боржнику на адресу, де вона не проживає.

Матеріали виконавчого провадження не містять жодного достовірного документу, який би підтвердив, що боржнику відомо про наявність цього виконавчого провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення подання не має, оскільки державний виконавець не в повному і достатньому обсязі скористався наданими йому повноваженнями, та покладеними на нього обовязками, згідно вимог Закону «Про виконавче провадження», та не здійснив необхідної перевірки щодо дійсного місця реєстрації і проживання боржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.36, 42 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.В.Кодінцева