Дата документу 05.11.2019 Справа № 333/1724/16-ц
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 333/1724/16Головуючий у 1-й інстанції Варнавська Л.О.
Пр. № 22-ц/807/2681/19Суддя-доповідач Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Крилової О.В.,

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерко товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів та за зустрічним позовом Публічного акціонерко товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 20 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір в якому відсутні істотні умови кредитного договору щодо умов виконання зобов`язання кредитодавця надати грошові кошти (кредит) позичальникові.

Також, 20 березня 2008 року сторони кредитного договору №CNL-204/055/2008 не визначили та не узгодили у письмовій формі порядок надання кредиту відповідно до норм цивільного законодавства та нормативно-правових актів НБУ.

Кредитний договір №CNL-204/055/2008 від 20.03.2008 року є та залишається до цього часу безгрошовим зобов`язанням.

Відповідно до п.п.2.1.1 цього кредитного договору банк зобов`язався надати позивачу 30000 доларів США, але не надав їх до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1.7.2 кредитного договору позичальник вважається таким, що отримав кредит, після зарахування банком кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, з позичкового рахунку позичальника, який попередньо дебетується банком.

Вважає кредитний договір №CNL-204/055/2008 недійсним з моменту його підписання, тому що цей правочин здійснено з порушенням ЗУ «Про захист прав споживачів», з ненаданням кредиту у сумі 30000 доларів США в порушення вимог ЦК України, крім того банком використано нечесну підприємницьку практику та не було повідомлено позичальника про відсутність генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій на час підписання кредитного договору.

Вказує, що готівкова іноземна валюта у вигляді кредиту в сумі 30000 доларів США не була видана з операційної каси відділення «Соборне» ЗАТ «ОТП Банк» м. Запоріжжя з поточного рахунку фізичної особи за кредитним договором №CNL-204/055/2008 від 20.03.2008 р., в порушення «Інструкції про касові операції в банках України» затверджену Постановою Правління НБУ №337 від 14.08.2003 р. Банківський позичковий рахунок позичальнику не був відкритий та дебатування позичкового рахунку в сумі 30000 доларів США не було здійснено. Банк не виконав п. 1.7.2, 2.1. кредитного договору №CNL-204/055/2008 та не надав кредит в сумі 30000 доларів США.

Зазначає, що жодного погашення кредиту ним не було здійснено.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати кредитний договір №CNL-204/055/2008 від 20.03.2008 року підписаний ОСОБА_2 недійсним.

У червні 2016 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначало, що 20 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений вказаний кредитний договір за яким позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику в сумі 30000 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п.1.1. частини №2 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в частині №1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші обов`язки, як це вказано в договорі.

Згідно з пунктом 3 частини №1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованої процентної ставки у розмірі 5,99% річних та FIDR.

Відповідно до п.1.5.1 частина №2 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені в графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок.

Датою остаточного повернення кредиту є 20 березня 2023 року.

Станом на 25.03.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 21390,45 доларів США сума заборгованості за тілом кредиту; 797,82 доларів США сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 20.12.2015 року по 24.03.2016 року.

У зв`язку з невиконанням позивальником умов договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків на підставі п.1.9 кредитного договору банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі.

На адресу позичальника направлено досудову вимогу №200/12-4-7/264 від 28.03.2016 р. про погашення заборгованості за кредитним договором в строк не пізніше 30 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги.

В якості забезпечення наданого кредиту 20.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір поруки №SRCNL-204/055/2008 від 20.03.2008 р. згідно з яким остання зобов`язалась відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань.

Відповідно до п.1.2 вказаних договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителя чи до обох одночасно.

На адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу №200/12-4-7/265 від 28.03.2016 р. про погашення заборгованості за кредитним договором, які були залишені без задоволення.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь банку суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 22188,27 доларів США, та судові витрати по справі.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2016 року об`єднано в одне провадження позов ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним та позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним відмовлено в повному обсязі.

Цивільний позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 як з позичальника відповідно до умов кредитного договору та з ОСОБА_1 як з поручителя згідно умов договорів поруки на користь АТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором CNL-204/055/2008 від 20.03.2008 року в сумі 22188,27 доларів США, що включає 21390,45 доларів США сума заборгованості за тілом кредиту; 797,82 доларів США сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 20.12.2015 р. по 24.03.2016 р. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року залишено без змін.

На рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відсутність належних та допустимих доказів, невірне їх дослідження, просила скасувати оскаржуване рішення, та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним задовольнити, а позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» - залишити без задоволення.

01 листопада 2019 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року у зв`язку з врегулюванням спору з позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 364 ЦПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

За вимогами ч. 6 ст. 364 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Судом, наявність обставин визначених ч.6 ст.364 ЦПК України, не встановлено, а тому відсутні підстави для неприйняття відмови ОСОБА_1 від апеляційної скарги.

На підставі викладеного та враховуючи, що ст.ст. 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами щодо предмета спору на власний розсуд, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року та закрити апеляційне провадження.

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (п.1.ч.1, ч.2 ст.362 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 362, 364 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року - прийняти.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерко товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів та за зустрічним позовом Публічного акціонерко товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 06 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді: