Справа № 629/6213/18
Провадження № 2/629/318/19
21.02.2019 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді -Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання - Заводяної О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Крім неї в квартирі зареєстрована відповідачка по справі - ОСОБА_2. З 2010 року відповідачка в квартирі не проживає, на пропозицію знятися з реєстрації відмовилась, наявність зареєстрованої відповідачки створює позивачці перешкоди, оскільки виникли проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг за всю квартиру, відсутня можливість оформлення субсидії. Враховуючи викладене, просила позбавити відповідачку права користування житловим приміщенням, а саме - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачка та представник позивачки -ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася, неодноразово повідомлялася про час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки не повідомила.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно копій договору купівлі продажу №371 від 09 жовтня 2000 року, посвідченого директором Лозівської філії Харківської товарної біржі Дубовською Г.А., зареєстрованого в Лозівському МБТІ, довідки КП «Житлова управляюча компанія» №40 від 08.11.2018 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.8,9,11).
З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).
За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області місце проживання ОСОБА_2 з 22.07.2004 року і по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
Відповідачка в даній квартирі не проживає з 2010 року, що підтверджується актами про непроживання особи за місцем реєстрації від 25.01.2018 року та 09.08.2018 року (а.с.12-13).
За змістом позовної заяви - відповідачка не сплачує комунальні послуги, факт її реєстрації в квартирі створює для позивачки проблеми при оформленні субсидії. Позивачка не чинила ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачці, особистих речей та майна, яке їй належить в зазначеній квартирі, вона не має.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16.
Враховуючи зазначене, оскільки відповідачка не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власника житла, оскільки він зобов'язаний нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимога позивачки щодо визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.259, 280 ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 319, 391 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. З 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.А. Мицик