ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2/2218/3845/11
Провадження № 22-ц/4820/177/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Кошельник В.М.,

з участю представника апелянта, представника позивача,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2011 року, суддя Навроцький В.А.,

встановила:

В квітні 2011 року ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», (далі - Банк), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказав на те, що 08.01.2008 року між ОСОБА_1 та Банком було укладено кредитний договір №014/1721/3/08864, відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 17 000 дол. США на строк до 07.01.2018 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08.01.2008 року між позичальником та кредитором було укладено договір іпотеки земельної ділянки площею 0,1000 га. Крім того, 08.01.2008 року між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №014/1721/3/08864/1, згідно з умовами якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед Банком за зобов'язаннями ОСОБА_1 в об'ємі, який визначений умовами кредитного договору для позичальника.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачами зобов'язань за кредитом станом на 25.03.2011 року розмір кредитної заборгованості становить 24242,90 дол. США, з яких 15 523,12 дол. США - заборгованість за кредитом, 1 735,31 дол. США - заборгованість за відсотками, 6202,47 дол. США - пеня за порушення строків повернення кредиту та процентів, 782 дол. США - штраф за порушення строків повернення кредиту.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2011 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24.01.2012 року, позов Банку було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь АТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором №014/1721/3/08864 від 08.01.2008 року в сумі 24242,90 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 25.03.2011 року 192973 грн. 48 коп. та 1820 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду в частині стягнення з нього коштів на користь Банку, оскільки спірне судове рішення було ухвалене в судовому засіданні 27.10.2011 року, без його участі, оскільки про розгляд справи судом йому повідомлено не було. Про стягнення з нього коштів на користь Банку йому стало відомо з матеріалів виконавчого провадження. В той же час судом не було взято до уваги ту обставину, що він не підписував договору поруки від 08.08.2008 року, і про його існування дізнався після відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню оскаржуваного рішення суду. Оскільки він не укладав з кредитором договору поруки, тому, на його думку, він не повинен нести відповідальності за належне виконання позичальником ОСОБА_1 своїх кредитних зобов'язань.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк», яке є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», зазначило про законність та обґрунтованість судового рішення, просило в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В суді представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без змін. В той же час пояснив, що оригінал договору поруки №014/1721/3/08864/1 від 08.08.2008 року, який було укладено між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, надати суду не має можливості у зв'язку з його відсутністю у ПАТ «Фідобанк» та неможливістю встановлення його місцеперебування. На підтвердження пояснень надав письмове повідомлення про неможливість надання документа.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального пава або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.01.2008 року між ОСОБА_1 та Банком було укладено кредитний договір №014/1721/3/08864, відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 17 000 дол. США на строк до 07.01.2018 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08.01.2008 року між позичальником та кредитором було укладено договір іпотеки земельної ділянки площею 0,1000 га.

Суд також вважав встановленим факт укладення 08.01.2008 року між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору поруки №014/1721/3/08864/1, згідно з умовами якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед Банком за зобов'язаннями ОСОБА_1 в об'ємі, який визначений умовами кредитного договору для позичальника.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитом станом на 25.03.2011 року розмір кредитної заборгованості становив 24242,90 дол. США, з яких 15 523,12 дол. США - заборгованість за кредитом, 1 735,31 дол. США -заборгованість за відсотками, 6202,47 дол. США - пеня за порушення строків повернення кредиту та процентів, 782 дол. США - штраф за порушення строків повергнення кредиту.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог Банку в частині стягнення нарахованої позивачем суми заборгованості за кредитним договором з позичальника ОСОБА_1 суд правильно виходив з того, що останнім не було виконано своїх зобов'язань за договором кредиту, допущено борг, добровільно погасити який відмовився, тому у відповідності з вимогами ст.ст. 610, 611, 629, 1054 ЦК України заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1

Правильність висновків суду в цій частині підтверджено ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24.01.2012 року, якою було відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2011 року залишено без змін.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.09.2014 року, яка набрала законної сили, було замінено стягувача ПАТ «Ерсте Банк» його правонаступником ПАТ «Фідобанк» у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по договору кредиту.

Однак висновок суду в частині стягнення боргу за договором кредиту з поручителя ОСОБА_2 є помилковим.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. З ст. 203 ЦК України).

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 6 статті 95 ЦПК України встановлено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В суді апеляційної інстанції апелянтом було заявлено клопотання про витребування від кредитора та позичальника оригіналу письмового договору поруки від 08.01.2008 року, №014/1721/3/08864/1, укладеного між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки стверджував, що не укладав цього договору, не підписував його текст та не був обізнаним про існування у нього обов'язку перед Банком щодо гарантування виконання позичальником ОСОБА_1 своїх кредитних зобов'язань. У зв'язку з цим просив суд апеляційної інстанції призначити в справі судову почеркознавчу експертизу для підтвердження тієї обставини, що підпис на договорі поруки вчинено не ним.

Оскільки в справі міститься незавірена фотокопія договору поруки від 08.01.2008 року, №014/1721/3/08864/1, суд зобов'язав кредитора та боржника надати оригінал цього договору. Однак договір не було надано суду учасниками справи у зв'язку з його відсутністю та не встановленням його місцезнаходження.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №014/1721/3/08864 від 08.01.2008 року з ОСОБА_2, оскільки справа не містить доказів укладення між ним між кредитором договору поруки, який є єдиною правовою підставою для покладання на поручителя обов'язку по виконанню невиконаного боржником грошового зобов'язання за кредитним договором.

Слід також зауважити, що справа не містить доказів того, що ОСОБА_2 фактично був обізнаний з обов'язком по забезпеченню виконання грошового зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором. Апелянт не вчиняв жодних дій на підтвердження цієї обставини (сплату частини кредитних коштів Банку тощо).

Посилання позивача на те, що про укладення спірного договору поруки свідчать документи, які були надані ОСОБА_2 Банку перед укладенням договору, зокрема, копії паспорту, довідки про доходи та анкети позичальника, не можуть бути доказом укладення між сторонами договору поруки.

Суд першої інстанції не вірно встановив вказані обставини, розглянувши справу без участі відповідача ОСОБА_2, за відсутності даних щодо його належного повідомлення про судове засідання, внаслідок чого позбавив сторону можливості надати докази на спростування доводів позивача, що призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення позовних вимог до поручителя.

За таких обставин рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2011 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення кредитної заборгованості з позичальника ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до ст. 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24.01.2012 року було залишено без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2011 року, тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню.

В зв'язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2550 грн. в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок Банку, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2011 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором №014/1721/08864 від 08.01.2008 року в сумі 24 242,90 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 25.03.2011 року 192 973 грн. 48 коп. та 1820 грн. судових витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовити.

Стягнути з ПАТ «Фідобанк» на користь ОСОБА_2 2550 грн. судових витрат по сплаті судового збору в апеляційному суді.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 01.03.2019 року.

Головуючий Судді: