РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6214/15-ц

Провадження № 2/643/16/19

30.10.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді - Букреєвої І.А., при секретарі Воловод К.А. , за участю представника позивача Гурьєва Д.М. , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», за участі третіх осіб - Національного Банку України, Державної фіскальної служби України, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіної Анжеліки Валеріївни, Приватного нотаріуса Ізотової Валентини Анатоліївни про визнання кредитного договору припиненим, -

ВСТАНОВИВ :

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 30 680,90 доларів США, що складає 663014,25 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що між позивачем та ОСОБА_3 18.07.2005 року уклали кредитний договір № НАЕ2GК01270023 про надання останньому кредит у розмірі 35 500,00 доларів США на термін до 17.07.2025 року, а ОСОБА_3 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

Згідно кредитного договору, у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_3 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 35 500,00 доларів США.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_3 _ станом на 13.03.2015 року має заборгованість 30 680,90 доларів США, яка складає за курсом 21,61 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.03.2015 року - 663014,25 грн. за кредитним договором № НАЕ2GК01270023 від 18.07.2005 року; що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 28152,37 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі - 1 482,60 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі - 191,70 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 854,25 доларів США.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», треті особи - Національного Банку України, Державної фіскальної служби України, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіної Анжеліки Валеріївни, Приватного нотаріуса Ізотової Валентини Анатоліївни про визнання кредитного договору припиненим. Просив суд в остаточному варіанті вимог наступне : Встановити факт нечесної та агресивної підприємницької практики, що здійснювалася відповідачем при виконанні Кредитного договору № НАЕ2СК01270023 від 18.07.2005 року. Визнати недійсними положення договору Купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги б/н від 19 лютого 2007 року, укладеного між «Юкрейн мортгейдж лоун файненс №1 Пі-Ел-Сі» та ЗАТ КБ «Приватбанк» в частині купівлі (уступки) права вимоги по отриманню процентів та комісій від ОСОБА_3 за Кредитним договором № НАЕ2СК01270023 від 18.07.2005 р. та визначити припиненим з 23 травня 2013 року кредитний договір № НАЕ2СК01270023 від 18.07.2005 та стягнути надмірно сплачені кошти за ним.

Свої вимоги обґрунтував тим , що компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» не є резидентом України, не має банківської або іншої ліцензії на здійснення кредитної діяльності на території України, отже не мала права за законодавством України здійснювати операції з обслуговування споживчих кредитів громадян України, а саме нараховувати та стягувати проценти і комісії.

Вислухав позицію сторін , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 17 липня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір за умовою якого останній отримав кредит у розмірі 35500,00 доларів США терміном до 17 липня 2025 року.

Відповідно до вимог ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Матеріали справи свідчать, що сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 17 липня 2005 року складає: 30 680,90 доларів США, що за курсом 21,61 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.03.2015 року складає 663014,25 грн. за кредитним договором № НАЕ2GК01270023 від 18.07.2005 року; що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 28152,37 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі - 1 482,60 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі - 191,70 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 854,25 доларів США.

Згідно зі ст. 526 ЦК, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким , що прострочив , якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України.

Матеріали справи свідчать, що 19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором кредиту від 17 липня 2005 року. ( а.с.188-222 т.1)

Згідно вимог ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно довіреності від 10 березня 2010 pоку, компаніями «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» уповноважено ПАТ КБ "ПриватБанк" діяти в якості їх довіреної особи та уповноважують довірену особу доручати повноваження, покладені на довірену особу цією довіреністю, нижчезазначеним представникам довіреної особи, які діють спільно та кожен окремо, а також від імені довірителя або іншим чином, та замість нього, зокрема, користуватися будь-якими та всіма правами позивача, відповідача або третьої особи в українських загальних, господарських або адміністративних судах будь-якої інстанції, а також у будь-якому українському або іноземному арбітражному провадженні; стягувати будь-які кошти або інші активи, що підлягають сплаті емітенту в якості кредитора та іпотеко держателя за кредитними договорами або договорами іпотеки . Виданою довіреності передбачено, що уповноважена цією довіреністю довірена особа може передоручити одне або більше повноважень, покладених на довірену особу посадовій особі або посадовим особам чи працівникам (які не перелічені в цій довіреності), які були призначені для цього головою правління довіреної особи або іншим чином.

Відповідно до ч.3 ст.238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до договору викупу (відступлення) прав вимоги від 19.02.2007 року, укладеного між ПАТ КБПриватБанк, «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», сторони домовилися, що продавець ПАТ КБПриватБанк бажає продати (відступити), а покупець - «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» бажає придбати відповідні основні іпотечні активи за оплату ціни викупу на умовах, викладених у цьому договорі. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 продавець цим погоджується продати, а покупець цим погоджується купити відповідні основні іпотечні активи. Сторони домовляються, що основні іпотечні активи продаються відповідно до переліку активів. Кредитний договір , укладений із ОСОБА_3 , знаходиться у списку активів (а.с.192).

Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Оскільки позичальник не виконував зобов`язання ні щодо первинного кредитора, ні по відношенню до його правонаступника (хоча реквізити, спосіб виконання зобов`язань і кредитор залишався колишнім протягом усього часу дії договору) простежується факт порушення зобов`язань з боку позичальника.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» діяв в межах довіреності, яку йому надав «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», на представництво інтересів останнього. З урахуванням договору викупу (відступлення) прав вимоги від 19.02.2007 року позивач є належним позивачем у справі, позовні вимоги якого підлягають задоволенню.

У запереченнях на позовну заяву відповідач вказував на пропуск Банком строку позовної давності, що застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), однак суд не приймає це до уваги виходячи з того, що ОСОБА_3 , згідно таблиці розрахунку заборгованості за кредитним договором, сплачував заборгованість по кредиту майже щомісяця, але у меншому розмірі, ніж передбачено договором. Таким чином, відповідачем вчинялися дії, що свідчать про визнання ним свого боргу, а строк позовної давності постійно переривався, на час звернення Банком до суду пропущений не був.( а.с.3-8,11)

Посилання представника відповідача на відсутність ліцензії у «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» для здійснення фінансової діяльності спростовується матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки такої ліцензії «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» не потрібно, бо ПАТ КБ «ПриватБанк», який надавав відповідачу фінансові послуги, має таку ліцензію ( а.с15) .

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, вказував на неналежне повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні.

За правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України 01 липня 2015 року, справа № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплатив заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, вона підлягає стягнення на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, за загальним правилом, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Матеріали справи свідчать, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено 3 654 грн. 00 коп., тому, з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сума судового збору у зазначеному розмірі .

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстровапний за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2005 року у розмірі 30 680,90 доларів США .

У зустрічному позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», за участі третіх осіб - Національного Банку України, Державної фіскальної служби України, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіної Анжеліки Валеріївни, Приватного нотаріуса Ізотової Валентини Анатоліївни про визнання кредитного договору припиненим - відмовити у повному обсязі .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства « Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складений 05 листопада 2019 року.

Суддя