КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження 22-ц/824/2212/2019 головуючий у І інстанції:Макаренко І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., суддів Сержанюка А.С., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Топольського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвайс» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвайс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛ Девелопмент», ОСОБА_1, Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст-Інвест», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, яка обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі від 14 листопада 2012 року задоволено позов АТ «Брокбізнесбанк» про стягненя з ТОВ «Іст-Інвест», ТОВ «Едвайс», ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 15 листопада 2005 року, укладеним між АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Іст-Інвест».

В подальшому Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи про стягнення заборгованості з відповідачів.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, було відкрито виконавчі провадження №37661137 (боржник - ОСОБА_1), №37661278 (боржник - ТОВ «Едвайс») та №37661060 (боржник - ТОВ «Іст-Інвест).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року у цивільній справі задоволено частково позов ОСОБА_1 до ПАТ «Брокбізнесбанк», ПАТ «Банк національний кредит», ТОВ «Фінансова компанія «Капітал гарант інвест», треті особи: ТОВ «Іст-Інвест», ТОВ «Едвайс», ТОВ «СЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ» про визнання договору поруки припиненим, договорів факторингу недійсним. Визнано припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки №68/1V від 30 листопада 2005 року укладено між ОСОБА_1 та АБ «Брокбізнесбанк», з 10 травня 2010 року.

Заявник, посилаючись на вищенаведене рішення від 08 грудня 2017 щодо ОСОБА_1, вважав, що існують ідентичні умови як договору поруки, так і обставин змін умов кредитного договору без погодження з поручителем ТОВ «Едвайс».

Вважає, що обов'язок ТОВ «Едвайс», як другого поручителя за кредитним договором, є припиненим.

Просив суд визнати виконавчі листи Шевченківського районного суду м. Києва №2-12566/11 від 07 березня 2013 р. такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року скаргу задоволено частково.

Визнано виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва №2-12566/11 від 07 березня 2013 року в частині стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню, в іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «Едвайс» звернулось з апеляційною скаргою, яка обґрунтована тим, що місцевий суд розглянув вказані заявником обставини справи, проте не надав їм належної правової оцінки, не дослідив належним чином подані заявниками докази, що призвело до винесення ухвали, якою не були у повному обсязі задоволені вимоги ТОВ «Едвайс».

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

У судовому засіданні представники ТОВ «Едвайс» та ТОВ «Іст-Інвест» підтримали позицію викладену в апеляційній скарзі. Інші належним чином повідомлені учасники не з'явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.

Частково задовольняючи вимоги заявника, щодо визнання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва №2-12566/11 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_1, суд першої інстанції посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року було припиненою поруку лише ОСОБА_1 за договором поруки №68/1V від 30 листопада 2005 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 листопада 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у цивільній справі 2-12566/11 за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за об'єднаним позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «Іст-Інвест», ТОВ «Едвайс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Іст-Інвест», ТОВ «Едвайс», ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість по кредиту в сумі 725 489,25 доларів США, що еквівалентно 5 783 237, 56 грн. за курсом НБУ на 23 серпня 2011 року, судовий збір у сумі 2 955,00 грн., в рівних частках на користь держави судовий збір в розмірі 264,00 грн.

07 березня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на підставі вказаного рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховним судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц, зазначено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року у цивільній справі №761/35628/14-ц задоволено частково позов ОСОБА_1 до ПАТ «Брокбізнесбанк», ПАТ «Банк національний кредит», ТОВ «Фінансова компанія «Капітал гарант інвест», треті особи: ТОВ «Іст-Інвест», ТОВ «Едвайс», ТОВ «СЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ» про визнання договору поруки припиненим, договорів факторингу недійсним.

Визнано припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки №68/1V від 30 листопада 2005 року укладено між ОСОБА_1 та АБ «Брокбізнесбанк», з 10 травня 2010 року.

Доводи апелянта про те, що обов'язок ТОВ «Едвайс», як другого поручителя за кредитним договором є припиненим не заслуговують на увагу, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року припинено поруку тільки одного з поручителів, а саме ОСОБА_1, а тому підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з ТОВ «Едвайс» немає.

Вказані доводи апелянта є формальними та не спростовують встановлені судом першої інстанції обставини.

Твердження, щодо неможливості визнання ТОВ «СЛ ДЕВЕЛОПМЕНТ» як належного стягувача не стосуються предмету даного спору.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Крім вищевикладеного, надані апелянтом в апеляційній скарзі доводи, колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 - 375 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвайс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: