Ухвала

05 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 207/3303/18

провадження № 61-18979ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейков І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 позовом до Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, міського голови м. Кам`янське Дніпропетровської області Білоусова Андрія Леонідовича, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що знаходиться за межею бідності і отримує пенсію по інвалідності в недостатній сумі для забезпечення виконання вимог статті 46 Конституції України, виправлення становища шляхом перерахунку пенсії і призначення додаткових соціальних виплат для виконання конституційних прав на достатній життєвий рівень не нижче за прожитковий та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.

Касаційна скарга містить клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що заявник перебуває в скрутному майновому стані.

На підтвердження зазначеного, суду надано відповідні докази, зокрема: довідку з Пенсійного Фонду України від 17 жовтня 2019 року, яка містить відомості про доходи за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року, довідку від 11 серпня 2019 року Комунального закладу «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня Дніпровської міської ради» про стан здоров`я ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, Верховний Суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене, клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає задоволенню.

Касаційна скарга ОСОБА_2 не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки із прохальної частини цієї скарги вбачається, що заявник просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

При цьому, особа, яка подає касаційну скаргу, не зазначає своє клопотання щодо рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року, яке було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України. Також надіслати суду копії уточненої касаційної скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 06 грудня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков