Справа № 589/400/18
Провадження № 2/589/173/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Нагорної Н.І.

представника прокуратури Сумської області ОСОБА_1

від відповідачів:

представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання представника Головного управління Держгеокадастру у Суміській області та ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом заступника прокурора Сумської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2018 року прокурор звернувся до суду з позовом про визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держземагентства у Сумській області від 22.05.2015р. № 18-1621/16-15-СГ, 18-1622/16-15-СГ, 18-1623/16-15-СГ, 18-1624/16-15-СГ, 18-1617/16-15-СГ про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих на території Гамаліївської та Собичівської сільських рад, для ведення фермерського господарства; від 29.07.2015р. №18-1073/32-15-СГ, 18-1074/32-15-СГ, 18-1075/32-15-СГ, 18-1076/32-15-СГ, №18-1072/32-15-СГ про передачу ОСОБА_3 в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства (далі разом - оскаржувані накази); визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених між Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області та ОСОБА_3 03.08.2015, за якими останньому передано в користування земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:002:0298 площею 73,8916 га; :01:001:0453 площею 22,7861 га; :01:002:0299 площею 22,1027 га; :02:001:0251 площею 21,2215 га; :01:001:0353 площею 50,3477 га, а також застосування наслідків недійсності вказаних договорів і зобов'язання ОСОБА_3 повернути до державної власності вказані земельні ділянки.

В обґрунтування вказаного позову зазначив, що оскаржувані накази видані з порушенням вимог чинного законодавства, а ОСОБА_3 фактично не мав наміру реалізувати право на здійснення підприємницької діяльності шляхом створення фермерського господарства, про що свідчить відсутність у нього матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для обробки вказаних земельних ділянок.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.01.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом заступника прокурора Сумської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні 04.02.2019р. представники відповідачів, кожен окремо, підтримали раніше заявлені клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування вказаного клопотання вказували на те, що після отримання земельних ділянок в оренду ОСОБА_3. створив ФГ «Добриня», яке використовує вказані земельні ділянки у своїй господарській діяльності, а відтак дана справа підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Представник прокуратури залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, перевіривши доводи клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до частиною 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Одночасно, згідно зі ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Статті 4, 53 ГПК України передбачають право прокурора на звернення в інтересах держави до господарського суду.

Відповідно до положень ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Визначаючись з наведеними питаннями, слід вказати, що наказами ГУ Держземагентства у Сумській області від 22.05.2015р. № 18-1621/16-15-СГ, 18-1622/16-15-СГ, 18-1623/16-15-СГ, 18- 1624/16-15-СГ, 18-1617/16-15-СГ надано ОСОБА_3 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих на території Гамаліївської та Собичівської сільських рад, для ведення фермерського господарства. Наказами ГУ Держземагентства у Сумській області від 29.07.2015р. №18-1073/32-15-СГ, 18-1074/32-15-СГ, 18-1075/32-15-СГ, 18-1076/32-15-СГ, №18-1072/32-15-СГ затверджено проекти землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок та прийнято рішення про передачу ОСОБА_3 в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

На підставі вказаних наказів про передачу в оренду земельних ділянок були 03.08.3015р. укладені договори оренди землі, за якими ОСОБА_3 передано в користування земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:002:0298 площею 73,8916 га; :01:001:0453 площею 22,7861 га; :01:002:0299 площею 22,1027 га; :02:001:0251 площею 21,2215 га; :01:001:0353 площею 50,3477 га для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом, для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

Фермерське господарство «Добриня» було зареєстровано 30.09.2015 року, тобто після видання оскаржених наказів, укладення договорів оренди та державної реєстрації відповідного права. А позов поданий лише в 2018 році року.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Отже, з моменту створення ОСОБА_3 фермерського господарства, у правовідносинах користування земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря, й обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що спір стосується земельної ділянки, наданої в оренду фермерському господарству, а не фізичній особі.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Застосовуючи наведені норми права, суд враховує висновки ОСОБА_5 Верховного Суду, викладені, зокрема, постанові від 16 січня 2019 року у справі № 483/1863/17.

В свою чергу, оскільки фермерські господарства є юридичними особами, на їхні земельні спори з прокурором, який діє в інтересах держави, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, поширюється юрисдикція господарських судів (близькі за змістом висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах сформульовані у постановах ОСОБА_5 Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц і від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16-ц).

З огляду на викладене цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до компетенції господарських судів України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відповідне клопотання представників Головного управління Держгеокадастру у Суміській області та ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 196, 197, 200, п.1 ч.1 ст. 255, 259, 260, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представників Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі № 589/400/18 задовольнити.

Провадження в цивільній справі № 589/400/18 за позовом заступника прокурора Сумської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 11.02.2019р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6