Справа № 766/2664/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.03.2019 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Єпішин Ю.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплат,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплат.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст.177 ЦПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є ЗУ "Про судовий збір", яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1) п. 1 ч. 2 ЗУ "Про судовий збір" визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, а саме про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 36988,18 грн. та середнього заробітку за час затримки виплат в сумі 47921,96 грн.

Разом з цим, позивачем при зверненні з позовом до суду, в порушення вимог ч. 4 ст.177 ЦПК України, не додано документів, що підтверджують сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки виплат.

Позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно зіст.1 ЗУ "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно дост.117 КЗпП вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв'язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв'язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсація є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов'язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

Статтею 5 ЗУ "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік осіб, що звільнені від сплати судового збору, і позивачі за подачу позовів про стягнення середнього заробітку за час затримки виплат до цієї категорії не віднесені.

Пунктами 57, 58 Постанови Великої палати Верховного Суду України №910/4518/16 від 30.01.2019 року встановлено, що за змістом приписів ст. ст. 94,116,117 Кодексу законів про працю України та статей 1,2 ЗУ від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч.1ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Оскільки, позивач крім стягнення заробітної плати ставить вимогу про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні, то в даному випадку норми щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається із наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків, а саме: надати докази, які підтверджують сплату судового збору за майнову вимогу в сумі 768,40 грн.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки виплат - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надати докази, які підтверджують сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

Роз'яснити ОСОБА_1, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин