ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3006/19 Справа № 210/3919/18 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Євтодій К.С.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Криворізька міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідача Криворізької міської ради на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Ступак С.В. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криворізької міської ради про встановлення факту звільнення з посади директора Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» за п.3 ст.36 КЗпП України у зв'язку з призовом працівника на військову службу, скасування розпорядження №1999-р від 17 березня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора та поновлення на посаді директора, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В мотивування позовних вимог зазначив, що з 14.10.2011 р. за розпорядженням Криворізького міського голови №227-р від 12.10.2011 р. він призначений на посаду директора комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» (далі - КП «Криворізька муніципальна гвардія»). Згідно розпорядження Криворізького міського голови №199-р від 17.09.2014 р. звільнений зі займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з призовом до Збройних Сил України. Вважає звільнення у зв'язку з призовом на військову службу під час мобілізації незаконним, таким, що прийняте із порушенням трудового законодавства за наявності встановлених законом гарантій, просить суд поновити строк для звернення до суду за захистом порушених прав, встановити факт звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Криворізька муніципальна гвардія» за п.3 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з призовом або вступом працівника на військову службу, скасувати розпорядження про звільнення та поновити його на попередній посаді, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт звільнення ОСОБА_1 з посади директора Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія» за п.3 ст.36 КЗпП України у зв'язку з призовом працівника на військову службу. Скасовано розпорядження Криворізького міського голови №199-р від 17 вересня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Криворізька муніципальна гвардія», поновлено ОСОБА_1 на посаді директора КП «Криворізька муніципальна гвардія» з 18 вересня 2014 року.

Стягнуто з Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 395 950,94 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в КП «Криворізька муніципальна гвардія» та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу допущено негайному виконанню.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача Криворізької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що КП «Криворізька муніципальна гвардія» є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки, підприємство виступає самостійно у зносинах з іншими підприємствами та працівниками. Отже, заробітна плата виплачується керівнику підприємства за рахунок коштів підприємства КП «Криворізька муніципальна гвардія», тому висновок суду про стягнення середнього заробітку з Криворізької міської ради не відповідає вимогам законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно записів, що містяться в трудовій книжці, виданої на ім'я ОСОБА_1 з 14.10.2011 року відповідно до розпорядження Криворізького міського голови № 227-р від 13.10.2011 року його призначено на посаду керівника комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія». 17.09.2014 року ОСОБА_1 звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з призовом до Збройних Сил України на підставі Розпорядження Криворізького міського голови № 199-р від 17.09.2014 року. (а.с.7)

Згідно контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України ОСОБА_1 08.09.2014 року прийнято на військову службу у Збройних Силах України строком до 03 липня 2016 року та продовжено дію контракту понад встановлені строки до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію (а.с. 10-11).

Відповідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 23.04.2018 року № 813 яка видана полковнику ОСОБА_1 видно, що в період з 18.11.2014 року по 04.01.2015 року, з 03.03.2015 року по 13.05.2015 рік, з 10.07.2015 року по 10.09.2015 рік, з 12.12.2015 року по 15.02.2016 рік, з 12.03.2016 року по 15.05.2016 рік, з 11.06.2016 року по 15.08.2015 рік, з 08.12.2016 року по 09.02.2017 рік, з 16.05.2017 року по 08.06.2017 року та з 07.08.2017 року по 07.10.2017 рік безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції: м. Маріуполь Донецької області. (а.с.13-14)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що звільнення позивача відбулось із порушенням вимог трудового законодавства, поновив його на посаді керівника КП «Криворізька муніципальна гвардія» та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу з Криворізької міської ради.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем Криворізькою міською радою лише в частині стягнення з цього органу розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині судового рішення з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача, що поновлюючи позивача ОСОБА_1 на посаду керівника Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія», суд першої інстанції стягнув середній заробіток з Криворізької міської ради, всупереч того, що трудових взаємовідносин між сторонами ніколи не існувало.

Положення статті 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Згідно частини 4 ст.24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи.

Рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається судом одночасно з рішенням про поновлення на роботі. Якщо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на роботі не відбулось, працівник з урахуванням змісту статті 235 КЗпП України не позбавлений процесуальної можливості заявити таку вимогу за окремим позовом.

Як видно з матеріалів справи,між Криворізькою міською радою 15.10.2013 року та ОСОБА_1 укладено контракт про призначення його на посаду директора Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія».

За пунктом 1.1. Контракту ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і зберігання закріпленого ним комунального майна, розвиток його матеріальної і соціальної бази, а Криворізька міська рада зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника.

Відповідно до Статуту КП «Криворізька муніципальна гвардія» -є комунальним унітарним підприємством створеним відповідно до рішення Криворізької міської ради№614 від 28.09.2011.

Пунктом 1.5. Статуту визначено, що КП «Криворізька муніципальна гвардія» є юридичною особою, яка має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банку, круглу печатку, кутовий та інші штампи зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом. Підприємство виступає від свого імені в господарських, цивільних і адміністративних правовідносинах з юридичними та фізичними особами, набуває майнових та немайнових прав і несе обов'язки, від свого імені виступає позивачем та відповідачем у судах, несе відповідальність за результати своєї господарської діяльності.

Підприємство має право займатися будь-якою господарською діяльністю, виконувати роботи й надавати послуги на основі повного господарського розрахунку та самофінансування, у відповідності до вимог чинного законодавства (п. 3.2. Статуту).

Відповідно до розділу 6 Статуту управління Підприємством здійснюється відповідно до статуту на основі поєднання прав Власника щодо господарського використання свого майна та принципів самоврядування трудового колективу. Підприємство очолює директор, прийом і звільнення якого на контрактній основі здійснює міський голова згідно з чинним законодавством та відповідно до діючого в місті Порядку. Директор у своїй діяльності підзвітний Власнику в межах встановлених чинним законодавством, статутом та контрактом.

Позивача ОСОБА_1 з 14.10.2011 року відповідно до розпорядження Криворізького міського голови № 227-р від 13.10.2011 року призначено на посаду керівника КП «Криворізька муніципальна гвардія».

За умовами укладеного контракту п.3.1. за виконання обов'язків , передбачених цим контрактом, керівнику нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу одержаного підприємством в результаті його господарської діяльності ( а.с.55). Тобто витрати на оплату праці керівника та спеціалістів підприємства віднесено до зобов'язань КП «Криворізька муніципальна гвардія».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці», яка узгоджується зі ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно довідки КП «Криворізька муніципальна гвардія» № 184 від 20.04.2018 про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 за липень-серпень 2014 року саме підприємство здійснювало нарахування та виплату позивачу заробітної плати, тому висновок суду першої інстанції про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відповідача Криворізької міської ради є невірним.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Цивільне процесуальне законодавство не передбачає можливості залучення апеляційним судом під час розгляду справи в апеляційному порядку для участі у справі осіб, які не брали участь у справі в суді першої інстанції.

Позивачем не залучено до участі у справі належного відповідача КП «Криворізька муніципальна гвардія» та не пред'явлено до нього позовних вимог про стягнення середнього заробітку, як до належного відповідача.

На підставі викладеного, в оскаржуваній частині рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року не відповідає вимогам законодавства, на підяставі положення п.п1,3ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Криворізької міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 395950,94 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року в частині стягнення з Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 395950,94 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні цих позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: