Справа № 313/1009/19
Провадження № 2/313/427/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області з проханням визнати за ним право власності на 1/1 цілу житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 78 рік, його матері ОСОБА_2 .

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору залишити за позивачем.

Позивач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився. До суду звернувся з письмовою заявою у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Веселівської селищної ради Запорізької області Рєдкозубов О.А., у судове засідання не з`явився, але звернувся до суду із клопотанням № 02-01-17/2030 про розгляд справи без участі їхнього уповноваженого представника на підставі доказів, наявних в матеріалах справи з урахуванням того, що Веселівська селищна рада не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 13.03.1991 р. Веселівським райвідділом ЗАГС Запорізької області, актовий запис про смерть № 40 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 95 років помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 30.12.1995 р. Веселівським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис про смерть № 232 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 , житловий будинок прийняла її донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прізвище « ОСОБА_6 » змінила на прізвище « ОСОБА_7 ».

Ступінь родинних відносин ОСОБА_2 зі спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується Витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 25.04.2019 р. за № 5, де спадкодавці зазначені, як батьки ОСОБА_2 (а.с. 12).

Батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

З огляду на Витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 25.04.2019 р. за № 5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років ОСОБА_3 є бабою заявника, а ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 95 років є дідом заявника.

ІНФОРМАЦІЯ_5 . батько позивача ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. мати позивача ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 23.10.2018 року, актовий запис № 232 (а.с.13).

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою для оформлення спадщини на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але 31.05.2019 р. державний нотаріус Веселівської державної нотаріальної контори Дзябко М.І. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи її тим, що прізвище баби ОСОБА_3 , яке зазначено у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння не відповідає прізвищу баби ОСОБА_3 , яке зазначено у свідоцтві про смерть (а.с.15).

Невідповідність прізвища, зазначеного у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, а також у свідоцтві про смерть не дає заявнику у повній мірі реалізувати право на спадщину.

За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На сьогоднішній день дана спадщина у встановленому порядку не прийнята та не визнана відумерлою.

Згідно довідки завідувача Веселівської державної нотаріальної контори від 06.09.2019 р. за вих. № 960/01-16 , в ході перевірки алфавітних книг обліку спадковихї справі за 1991-2019 роки спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 у Веселівській державній нотаріальній конторі Запорізької області не заводилася.

Зазначені вище обставини повністю підтверджуються доданими до позовної заяви доказами.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з врахуванням думки позивача, яка просила судові витрати залишити за ним.

На підставі ст.ст. 16, 1261, 1218, 1220, 1262, 1267, 1270 ЦК України, керуючись п.п. 7, 26 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30. 05.2008 р., ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , право власності на 1/1 цілу житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 78 років, його матері ОСОБА_2 .

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

30.10.2019