Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1087/19

Номер провадження: 2/511/481/19

04 листопада 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів в твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу виданого 13.02.2019 року Роздільнянським районним судом Одеської області, в розмірі ј (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з 22.01.2019 року, і до досягнення сином ОСОБА_4 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, на аліменти в твердій грошовій сумі - в розмірі 487,80 грн щомісячно, що складає 30 % прожиткового мінімуму на дитину до 6 років 1626 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що з 12.09.2013 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За час шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05.03.2019 року рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області шлюб між ними було розірвано. Судовим наказом від 13.02.2019 року з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2019 року і до досягнення сином повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З дружиною він не живе з 2018 року, але на утримання свого сина сплачує щомісячно без затримки грошову допомогу, оскільки дбає про належне його матеріальне забезпечення, зустрічається з ним та спілкується, приймає участь у його вихованні.

Окрім сина ОСОБА_4 у нього є ще двоє синів - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Офіційно він не працевлаштований, не є підприємцем, є безробітним, що не було враховано при винесені судового наказу від 13.02.2019 року.

Враховуючи те, що він сплачує аліменти на трьох дітей, подальша сплата ним на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, є неможливим.

На теперішній час його матеріальне становище погіршилось, він має періодичні заробітки, його родина не має достатнього рівня для повноцінного життя. Згоден виплачувати аліменти в розмірі 487,80 грн. Вважає, що саме в такому розмірі повинні з нього стягуватись аліменти на утримання сина ОСОБА_4 .

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, просив його позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .. Свою позицію мотивували тим, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд стягнув з відповідача аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством. Підстав зменшити аліменти не має, позивач на довів зміну його майнового стану після видачі судового наказу судом про стягнення аліментів.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

12.09.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 1213, виданим відділом ДРАЦС у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, прізвище дружини змінилося на ОСОБА_1 (а.с.7)

За час шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що

підтверджую свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1523, виданим 15.02.2014 року відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби

Одеського міського управління юстиції. (а.с.8)

05.03.2019 року рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області шлюб з ОСОБА_1 було розірвано. (а.с.9)

Судовим наказом від 13.02.2019 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду, тобто, з 22.01.2019 року, і до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.10)

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.11, 12)

Згідно довідки Доманівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 стягуються аліменти на утримання дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Заборгованість по аліментам відсутня. (а.с.13)

ОСОБА_3 не є фізичною особою підприємцем (а.с.14).З листа Центру зайнятості Суворовського району м. Одеси Одеського обласного центру зайнятості, судом встановлено, що ОСОБА_3 станом на 07.06.2019 року не перебуває на обліку, як безробітний. (а.с.16)

Суд вважає, що даний спір виник з шлюбно - сімейних відносин, позивач, звернувшись в суд за даним позовом фактично просить зменшити розмір аліментів на користь дитини, розмір яких було визначено раніше судом, так як він сплачує аліменти на утримання трьох дітей, постійного заробітку не має та вважає, що аліменти повинні бути стягнуті з нього в твердій грошовій сумі із розрахунку 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 487,80 грн.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи положення ч.2 ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», мінімальний розмір аліментів на дитину у віці до 6 років на день подання даного позову до суду становить 813,00 грн (50 % від 1626 грн).

Розмір аліментів, який просить стягувати позивач на утримання сина не є достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного розвитку дитини, оскільки є меншим від мінімального розміру аліментів, гарантованого державою.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Згідно правової позиції ВСУ, у справі №143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку їм на відповідність нормам права, які регулюють дані правовідносини, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

ОСОБА_3 після винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів на дитину, яка залишилася проживати з матір`ю ОСОБА_1 відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, не маючи змоги оскаржити судовий наказ, у законний спосіб звернувся до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних за наказом аліментів.

Підстави для зменшення розміру аліментів визначені в ст.192 СК України, а підстави для зміни способу їх присудження їх визначення аліментів в грошовій твердій сумі визначені в ст.184 СК України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд вважає, що в ході розгляду даної справи позивач не довів в суді наявність підстав для зміни способу (зменшення розміру) стягуваних аліментів на підставі судового наказу на користь його дитини.

В матеріалах справи відсутні докази стягнення з позивача аліментів на інших дітей, наданий в підтвердження даного факту лист Доманівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області не місить підпису, номеру вихідного листа і на думку суду не є належним доказом, який підтверджує наявність судового рішення та виконавчого листа про стягнення аліментів на інших дітей.

Крім цього, наявність інших виконавчих листів у боржника не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Вирішальним фактором для винесення рішення в даному випадку є дані про майновий стан боржника. Так позивач не надав суду жодних документів на підтвердження його доходів, що взагалі виключає можливість визначення його матеріального становища на час розгляду справи у суді та визначення розміру його доходу, який після стягнення аліментів залишається в його розпорядженні.

Безпідставне та необґрунтоване зменшення аліментів на утримання дитини на думку суду буде порушувати право дитини мати все необхідне в житті для гармонійного розвитку. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже мінімальний розмір аліментів який повинен стягуватись на дитину віком до 6 років до 01.07.219 року складає 849,50 грн.

Відтак з врахуванням наведених мотивів, суд приходить до висновку про те, що позивачем по справі не доведено наявності змін в його матеріальному, сімейному стані, які б свідчили про те, що позивач не має змоги сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судовим наказом, виданим Роздільнянським районним судом Одеської області 13.02.2019 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дані обставини дають підстави для відмови позивачу в задоволенні його позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів в твердій грошовій сумі відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через Роздільнянський районний суд Одеської області відповідно до п.15.5 Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук