ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1018/18 Номер провадження 22-ц/814/2606/19Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - судді - Одринської ТВ.,

суддів:Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря судових засідань - Ряднини І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 грудня 2018 року

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до з суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків 1 861 грн. 00 коп., завданих залиттям квартири, моральної шкоди в розмірі -1000 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з вини відповідача 24 грудня 2017 року сталося залиття його квартири, що зафіксовано актом від 11 січня 2018 року, складеного комісією ТОВ «Житлорембудсервіс». Згідно акту, причиною залиття стало протікання на з`єднанні приладу обліку гарячого водопостачання з трубопроводом гарячого водопостачання, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування збитків 1 861 грн. 00 коп. та 1 000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, а всього 2 861 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., оплати проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 504 грн. 00 коп., та комісії банку в сумі 20 грн. 00 коп., а всього 1 228 грн. 80 коп.

З вказаним рішенням не погодився відповідач та подав на нього апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що складений акт спростовується даними повірки лічильника гарячої води, який було здійснено працівниками ПАТ «Полтаваобленрго» 27.12.2017 року, під час якої не було виявлено жодних протікань або намокань різьбового з`єднання лічильника гарячої води. Крім того, спірний акт, складений працівниками ТОВ « Житлобудсервіс» з порушеннями та за відсутності відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником 4/5 частини квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується технічним паспортом на квартиру, виданим КП «Кременчуцьке МБТІ» 30.03.2010 року /а.с. 6-8/.

24.12.2017 року позивачем було виявлено, що стеля в приміщенні ванної кімнати та туалету його квартири стала вологою та розпочалося відшарування шпалер на стінах, в зв`язку з чим він звернувся до ТОВ «Житлорембудсервіс» із письмовою заявою про фіксацію пошкоджень у квартирі внаслідок протікання води.

Згідно акту від 11 січня 2018 року, складеного комісією ТОВ «Житлорембудсервіс», під час обстеження огляду квартири відповідача було встановлено, що при огляді внутрішньо-квартирних мереж гарячого водопостачання та сантехнічного обладнання, протікань не виявлено. По факту залиття квартири № АДРЕСА_2 24.12.2017 року зафіксовано виклик аварійно-диспетчерської служби ТОВ «Житлорембудсервіс», зафіксовано залиття квартири АДРЕСА_2 , яке сталося внаслідок протікання на різьбовому з`єднанні біля приладу обліку гарячого водопостачання /а. с. 9/

Згідно висновку експерта № П-16 від 30 січня 2018 року вартість матеріальної шкоди, завданої приміщенням квартири АДРЕСА_2 складає 1 861 грн. / а.с. 10-19/.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з презумпції вини завдавача шкоди, відповідачем не спростовано факт, що залиття квартири сталося внаслідок протікання на різьбовому з`єднанні біля приладу обліку гарячого водопостачання, який є власністю останнього, в зв`язку з чим саме на нього покладено обов`язок належного утримання вказаного майна.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Вищевказаний акт від 11 січня 2018 року про підтвердження факту аварії залиття квартири АДРЕСА_2 не відповідає вимогам, викладеним у Правила, та складений за відсутності відповідача у справі.

Також, в акті відсутні інші необхідні для такого документа реквізити: він не затверджений начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до акту, залиття квартири сталося внаслідок протікання на різьбовому з`єднанні біля приладу обліку гарячого водопостачання.

Разом з тим, відповідач вказує на відсутність з його боку будь-яких неправомірних дій, які призвели до залиття квартири позивача, тобто відсутність між шкодою та діями відповідача безпосереднього причинного зв`язку.

Відповідно до п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Ч.4 ст. 17 Закону України « Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- , тепло -, газо- та водопостачання.

Відповідно до акту про повірку лічильника гарячої води від 27 грудня 2017 року будь - яких протікань або намокань різбового з`єднання лічильника гарячої води не встановлено / а.с.53/.

Крім того, відповідна повірка лічильника відповідача проводилась у 2016 році /а.с.52/.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено обов`язок споживача щодо забезпечення цілісності квартирних засобів обліку та відповідальність за збереження цілісності засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

Вказані вимоги Правил означають, що знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, споживач самостійно не має права.

Таким чином,доводи апеляційної скарги є обгрунтованними, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою та діями відповідача, обумовлює безпідставність вимог про відшкодування такої шкоди.

З огляду на те, що у ході розгляду справи спростовано належними доказами вину відповідача у заподіянні шкоди позивачу затопленням його квартири, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, розмір такої шкоди, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Оскільки вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними, тому також не підлягають задоволенню.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий сплачений апелянтом в розмірі 1057, 21 грн. підлягає стягненню з позивача.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18 грудня 2018 року- скасувати, постановити нове рішення.

З задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1057,21 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 07 листопада 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ О.О.Панченко ______________ В.П Пікуль