Справа № 309/3658/18
Провадження № 2/309/287/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2019 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді Волощук О. Я.
при секретарі Галай В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком №14 по вул. Шульги в с. Нижнє Селище Хустського району Закарпатської області.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачка є власником будинку №14 по вул. Шульги в с. Нижнє Селище Хустського району Закарпатської області відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.06.2004 року, виданого на підставі рішення виконкому Нижньоселищанської сільської ради №11 від 26.03.2004 року та зареєстрованого в Хустському ДПТІ. Відповідачка являється колишньою дружиною сина позивачки ОСОБА_3, яка під перебування з ним у шлюбі була зареєстрована в будинку. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 23.05.2016 року шлюб між сином позивачки та відповідачкою розірвано.
У березні 2015 року відповідачка переїхала проживати до своїх батьків. На теперішній час місце її проживання чи перебування позиваці не відомо.
Знятися із реєстрації із будинку позивачки відповідачка ОСОБА_2 у добровільному порядку не бажає.
Відповідачка не є членом сімї позивачки, не веде із позивачкою спільне господарство, будинок не утримує, не сплачує комунальні послуги, чим порушує права позивачки на користування та розпоряджання житловим будинком, який належить їй на праві власності.
Позивачка просила ухвалити рішення про визнання відповідачки ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком №14 по вул. Шульги в с. Нижнє Селище Хустського району Закарпатської області.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилася в судове засідання без поважних причин, не подала відзиву на позовну заяву.
Позивачка ОСОБА_1 не заперечила проти винесення заочного рішення по справі.
Суд постановляє про заочний розгляд справи у спрощеному позовному провадженні.
Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку №14 по вул. Шульги в с. Нижнє Селище Хустського району Закарпатської області. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності від 04.06.2004 року, виданого на підставі рішення виконкому Нижньоселищанської сільської ради №11 від 26.03.2004 року та зареєстрованого в Хустському ДПТІ (а.с.8). Крім позивачки в будинку зареєстрована її колишня невістка ОСОБА_2 яка більше трьох років тому виїхала з будинку позивачки, шлюб із сином позивачки розірвала.
Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд.
Враховуючи наведене, реєстрація відповідачки є перешкодою для користування і розпорядження власністю позивачки, що є порушенням її права вільного розпоряджання своєю власністю.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 259, 263, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.41 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_1 (дівоче прізвище Андраш) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку №14 по вул. Шульги в с. Нижнє Селище Хустського району Закарпатської області.
Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_1 (дівоче прізвище Андраш) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із реєстраційного обліку із житлового будинку №14 по вул. Шульги в с. Нижнє Селище Хустського району Закарпатської області.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5