Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2531/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , власниця житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач подав у шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців не має.

Враховуючи те, що позивач не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, він змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити (а.с. 26-29).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 25).

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с.9). Заповіт не залишила.

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24 липня 2019 року (а.с. 10).

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 18.06.2019 р. №492 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , рахується за ОСОБА_4 . Станом на 01.01.2013 р. правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено (а.с. 13).

На момент смерті померла проживала за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дротинської сільської ради від 25.07.2019 року №02- 10/319 (а.с. 9). Інші спадкоємці відсутні.

ОСОБА_2 придбала квартиру в 2001 році згідно договору купівлі-продажу від 17.07.2001 року, Серії АВЕ № 318546, як постраждала від березневого 2001 року паводку в Закарпатській області, проживала в АДРЕСА_3 (а.с. 13-14).

Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу належного оформлення спадщини, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53660793 від 13.10.2019 року, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане спадкове майно, та було повідомлено нотаріусом, що при таких обставинах для визнання власником вищевказаної квартири позивачу необхідно звернутися до Виноградівського районного суду (а.с. 12, 18).

На момент смерті спадкодавець ОСОБА_2 , згідно довідки виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 19.07.2019 року за № 1900 проживала одна за адресом: АДРЕСА_4 (а.с. 19).

Спадкоємцем першої черги, згідно ст. ст. 1258, 1261 ЦК України до майна ОСОБА_2 є позивач, ОСОБА_1 - син спадкодавця, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 11 травня 1963 року та Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 08 січня 1962 року, місце реєстрації с. Теково Виноградівського району Закарпатської області (а.с. 8, 11).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , право власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 ., Виноградівського АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо