ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 634/144/18

Провадження № 22-ц/818/327/19

28 лютого 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Піддубний Р.М., Овсяннікової А.І.,

сторони справи:

позивач - Харківський національний університет внутрішніх справ,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Бондаренко Надії Михайлівни, яка діє в інтересах, який діє в інтересах Харківського національного університету внутрішніх справ, на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Зимовсьгого О.С,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив стягнути з ОСОБА_1 фактичні витрати пов'язані з утриманням в навчальному закладі у розмірі 44245 грн. 25 коп. та судові витрати у справі.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та національної поліції з 16.08.2013 по 04.03.2017 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ ( надалі ХНУВС) від 04.03.2017 року № 68 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. Згідно наказу ГУ Національної поліції в Харківській області від 05.12.2017 року № 709 о/с відповідача звільнено відповідно до п.7. ч.1, ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням. Укладеним між сторонами у справі та ГУМВС України в Харківській області договором встановлений обов'язок відповідача в такому випадку відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Проте ОСОБА_1 зазначеного обов'язку добровільно не виконав, що змусило позивача звернутися до суду.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, укладеного до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію» та з моменту утворення Головного управління Національної поліції України в Харківській області ( надалі ГУНП ) і набуття ХНУВС статусу вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, між відповідачем, позивачем та ГУНП тристоронньої згоди в будь-якій формі укладено не було.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Бондаренко Надія Михайлівна, яка діє в інтересах ХНУВС звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд зробив висновки, що не відповідають встановленим у справі обставинам та не вірно застосував закон, що підлягав застосуванню Так, відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про національну поліцію» вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад'юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції. Відповідач під час навчання в ХНУВС було прийнято на службу в Національну поліцію та присвоєно спеціальне звання « рядовий поліції». У березні 2017 року ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів ХНУВС і відкомандировано до ГНУП для проходження служби. У грудні 2017 року, тобто до спливу трирічного терміну перебування на службі, він звільнився з поліції за власним бажанням, що є підставою для стягнення з нього на користь ХНУВС фактичних витрат пов'язаних з його утриманням.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 проти її задоволення заперечує. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду та не доведення позивачем своїх позовних вимог, а саме не надання доказу існування між сторонами у справі та ГУНП договірних відносин з приводу його навчання. Заперечує проти прийняття до уваги та дослідження в якості доказу доданого до апеляційної скарги наказу ХНУВС № 241 о/с від 30.12.2015 року про прийняття його на службу в Національну Поліцію, додаткового договору від 01.02.2017 року до договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 02.09.2013 року, оскільки ці докази подані з порушенням встановленого ЦПК порядку. Вважає, що у нього не виникло обов'язку відпрацювати в органах національної поліції не менш як три роки на підставі договору, що був укладений між ним, ХНУВС та ГУМВС, тому що останнє ліквідовано, а ГУНП не є його правонаступником.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Коваленко І.П. від 17 вересня 2018 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 липня 2018 року (а.с. 149).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

17 жовтня 2018 року дійсну цивільну справу передано до Харківського апеляційного суду. Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено колегію суддів Харківського апеляційного суду: суддя-доповідач - Тичкова О.Ю., судді - Котелевець А.В., Овсяннікова А.І. (а.с. 153 ).

Ухвалою Харківського апеляційного суду 23 жовтня 2018 року справа призначена до судового розгляду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 169).

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, не повне з'ясування обставин у справі та як слідство порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 10 серпня 2013 року № 179 о/с, ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 16 серпня 2013 року та присвоєно звання «рядовий міліції» ( а.с. 4).

02 вересня 2013 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України ( а.с. 12 - 13, надалі Договір).

Відповідно до п. 2.3.6. Договору в разі відрахування з навчального заклади чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3 Договору передбачені підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку якими є : - дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або недисциплінованість; - відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання; - звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Наказом ХНУВС від 06 листопада 2015 року № 206 о/с відповідача, згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інше міністерство, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) ( а.с. 114).

Відмовляючи позивачу у задоволені позову, суд вважав встановленим , що відповідач був звільнений з органів внутрішніх справ на підставі вищезазначеного наказу, а не за власним бажанням. Та те , що в подальшому наказом ХНУВС від 04 березня 2017 року № 68 о/с, його відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби, свідчить про те, що ОСОБА_1 закінчив навчання у навчальному закладі МВС України.

Проте, зазначений висновок не відповідає дійсним обставинам у справі та наданим позивачем доказам, що містяться в матеріалах справи.

Так, згідно наказу ХНУВС від 06 листопада 2015 року № 206 о/с відповідача було звільнено з органів МВС у зв'язку з переходом в Національну Поліцію, що підтверджується даними записів в його трудовій книжці від 11.2015 та 12. 2015 про призначення на посаду та прийняття на службу до Національної Поліції ( а.с. 72)

Наказом ХНУВС від 18 серпня року № 548 відповідача, як рядового поліції було переведено з 3 - го на 4 - ий навчальний курс ( а.с. 9)

Відповідно до п.3 розділу II « Прикінцеві та перехідні положення» закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23 грудня 2015 року № 901-VIII Вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад'юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.

Курсанти, слухачі, ад'юнкти та докторанти денної форми навчання вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, які станом на 6 листопада 2015 року мали спеціальні звання міліції, приймаються на службу до Національної поліції шляхом видання керівником відповідного вищого навчального закладу наказів про їх призначення на відповідні посади в цьому закладі з одночасним присвоєнням первинних спеціальних звань поліції.

Наказом ХНУВС від 04 березня 2017 року № 68 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 відрахували зі складу курсантів 4 - го курсу та направили до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області ( а.с.10).

Згідно наказу ГУ НП в Харківській області від 05.12.2017 року №709 о/с, відповідача звільнено за власним бажанням з Національної поліції ( а.с. 11).

Відповідно до п. 2.3.6. договору укладеного між ОСОБА_1, ХУВС та ГУМВС України в Харківській області від 02.09.2013 року (а.с. 12 - 13) передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що досліджувалися судом першої інстанції, що ОСОБА_1 на час створення Національної поліції був курсантом ХУВС, дав згоду на призначення рядовим поліції, здобув спеціальну освіту за спеціальністю « правознавство» та в якості лейтенанта поліції був направлений до ГУНП в Харківській області ( а.с. 9 - 11, 72).

До 05.12.2017 року ОСОБА_1 працював з на посаді слідчого Слідчого відділення Сахновщинського відділу поліції ГНУП в Харківській області звідки звільнився за власним бажанням ( а.с. 11). Тобто відповідача було звільнено до спливу трьохрічного терміну перебування на службі по закінченню навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» 2 липня 2015 року

№ 580-VIII ( надалі закон № 580-VIII ) особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ХНУВС від 27.02. 2017 року відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС на загальну суму 44245 грн. 25 коп.( а.с. 14).

Висновок суду про те, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, укладеного до набрання чинності Законом « Про Національною поліцію», що пом'якшує або скасовує його відповідальність не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Не надання позивачем примірнику трьохстороннього договору між ХНУВС, ОСОБА_1 та ГУНП в Харківській області про підготовку спеціаліста не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Матеріали справи містять достатньо доказів, що свідчать про те, що ОСОБА_1 здобував освіту за державним замовленням для роботи в органах Національної поліції та був звільнений з цих органів протягом трьох років після закінчення навчання за власним бажанням. Обов'язок відшкодувати витрати пов'язані з навчанням встановлені Договором та законом № 580-VIII.

Проте, суд зазначеним обставинам належної оцінки не дав та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення. Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача належить стягнути 4405 грн ( 1762.00 + 2643.00) судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.ст. 509,526,610,611,623 ЦК України, ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» 2 липня 2015 року № 580-VIII, п.3 розділу II « Прикінцеві та перехідні положення» закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23 грудня 2015 року № 901-VIII, керуючись ст.ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ задовольнити.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 20 липня 2018 року скасувати.

Позов Харківський національний університет внутрішніх справ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ ( рахунок 066, Державне казначейство України в м.Київ, МФО 820172, ) витрати пов'язані з утриманням в навчальному закладі у розмірі 44 245, 25 грн (сорок чотири тисячі двісті сорок п'ять гривень 25 копійок) та судовий збір у розмірі 4405 грн (чотири тисячі чотириста п'ять гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Р.М.Піддубний

А.І. Овсяннікова