Справа № 404/4041/18
Номер провадження 2/404/2649/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А.В.

при секретарі - Проскурня О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом Комунального підприємства « Житлово - експлуатаційна організація №3» Міської ради міста Кропивницького до ОСОБА_1 Рафаеля Шалікоєвича, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за в сумі 16464,73 грн.

Надалі було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої позивач просив стягнути солідарно з відповідачів 18909грн. суму заборгованоості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, неустойку (пеню) за за неналежне виконання зобов»язання у розмірі 3% річних від простроченої суми та суму інфляційного збільшення боргу відповідно до встановлених індексів інфляції за весь період прострочення платежу в сумі 20225, 65грн. Всього 60416,65грн. заборгованості та 1762грн. сплаченого судового збору в рівних частках з кожного.

В обгрунтування позову зазначено, що між КП «ЖЕО № 3» та боржниками існують фактичні зобов'язальні правовідносини, які підтверджуються фактом відкриття особового рахунку та видачі розрахункової книжки по оплаті за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій.

Зазначається, що вказані зобов'язання узгоджуються з нормами ст.509 ЦК України відповідно до якої : Зобов'язанням є справо відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, та правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України висловленій в Постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-295цс15 в якій зазначено,що: - «Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Тобто, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Статтею 20 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов'язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами підприємств, установ, організацій

Згідно ст. 626 та 526 Цивільного Кодексу України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно ст. 68 Житлового кодексу України : - боржник зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сімї.

В порушення зазначених норм Закону боржники в односторонньому порядку відмовились від виконання своїх зобов'язань по щомісячній оплаті послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території внаслідок не виконання таких зобов'язань станом на 01.02.2019 року, за боржниками утворився борг в розмірі 18909грн.

Вказується, що за відповідачами борг утворився з 2014 року, однак строк позовної давності в даному випадку застосовуватися не може так як відповідачі фактично визнали свій борг, оскільки в червні 2015 року ними на рахунок КП ЖЕО була сплачена сума боргу 818 грн. Таким чином перебіг позовної давності з червня 2015 року розпочався спочатку.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Порядок та правила перебігу позовної давності, її переривання висловлена в правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в Постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-43цс17 в якій зазначено,що: Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

В судовому засіданні представником позивача позов підтримано повністю.

До судового засідання відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву з посиланням, що за статтею 32 Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.

На виконання вимог ст. 32 Закону, позивач жодного місяця не надавав платіжні документи про сплату житлово-комунальних послуг, не повідомляв про тарифи та їх зміни, не зазначав які послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ним надано, а тому нам, як споживачам невідомо за які послуги платити та чи надає дані послуги саме КП «ЖЕО №3».

Стверджується, що позивач не надав належні, допустимі, достовірні докази того, що за період з грудня 2014 р. по лютий 2019 р. ним були надані житлово-комунальні послуги, які саме, їх вартість і на яку загальну суму, щомісячно, не доведено з яких підстав тільки за грудень 2014р. - нараховано суму 8460 грн. 05 коп. До того ж позивачем не доведено обов'язок їх сплатити за відсутності договору, акту прийому - передачі послуг.

Як власники квартири, ніколи не бачили, щоб позивач надавав будь-які послуги, затвердженні Рішенням Міської ради міста Кропивницького № 174 від 28.03.2017 р., або будь-яким іншим рішенням та підтверджувалися актом виконаних робіт, не бачили щоб виконувалися позивачем будь-які роботи по обслуговуванню прибудинкової території, яка завжди була брудною і не прибраною, а тому не було підстав цікавитися хто здійснює обслуговування прибудинкової території та за якими тарифами.

В свою чергу разом з іншими мешканцями будинку здійснювали прибирання, ремонт і фарбування під'їзду, а також дитячого майданчика, що прилягає до будинку, в якому ми є власниками квартири, асфальтували прибудинкову територію.

Відомо, що до 01.12.2014р. прибудинкову територію їх будинку обслуговувала житлово-експлуатаційна організація № 7.

Довідка про розмір платежів за послуги ЖЕО №3 по особовому рахунку 076300048, за період з 01.12.2014 р. по червень 2018 р. на загальну суму 16464 грн. 73 коп., де борг на початок грудня 2014р. становив 8323 грн. 83 коп., а в подальшому, щомісячна сума періодично змінювалася, не є належним, допустимим і достовірним доказом наявності заборгованості за відповідачами так, як в ній не вказано які послуги надано, їх тариф, на яку загальну суму. Тому з урахуванням вимог ст. 32 Закону суд має визнати довідку про розмір платежів за послуги ЖЕО №3 по особовому рахунку 076300048, за період з 01.12.2014 р. по червень 2018 р. на загальну суму 16464 грн. 73 коп. недопустимим, неналежним і не достовірним доказом надання послуг позивачем.

Наданий до позовної заяви тариф по будинку № 22 а по вул. Соборна (навіть без зазначення в якому місті) також не є належним доказом, оскільки ніким не підписаний та не містить доказів встановлення та затвердження цін та тарифів органом місцевої влади в установленому Законом порядку.

Оскільки як зазначено в позові, сторони не знаходяться в договірних відносинах, а тому позивач зобов'язаний був надати акти виконаних робіт чи надання певних послуг, але такі акти відсутні, як споживачам послуг на підпис не надавалися, а тому до позовної заяви позивачем не надано суду і відповідачам належних, достовірних і допустимих доказів надання послуг на вказану суму та не доведено їх обов'язок оплатити ці послуги за відсутності договору між ними і ЖЕО № 3.

Крім цього, позивачем не надано суду доказів видачі їм розрахункової книжки на оплату послуг з утримання будинку та прибудинкових територій. Тим більше, що сам факт видачі книжки не є доказом надання нам позивачем послуг на спірну суму. Також не може бути доказом фактичних зобов'язальних відносин між сторонами і відкриття особового рахунку, на який посилається позивач.

На думку позивача факт часткової оплати в червні 2015р. боргу в сумі 818 грн., на що є посилання в позові, як на підтвердження визнання нами боргу та переривання строку позовної давності, спростовується .

З метою дізнатися про факт даної проплати після отримання позову з»ясував у ЖЕО №3, що дана оплата була здійснена за власний кошт іншою особою.

Громадянин ОСОБА_4, саме від свого імені та за власні кошти, без їх відому, заплатив ЖЕО № 3 суму, яку йому назвали працівники - 818 грн., так як ЖЕО № 3 не видав йому відповідні документи для отримання дозволу на введення в експлуатацію змонтованого ним автономного опалення в квартирі АДРЕСА_1 а в м. Кіровограді, на замовлення власника квартири ОСОБА_3 А оскільки мав зобов»язання перед власниками квартири, щодо повного запуску автономного опалення в квартирі , без згоди власників, за власної ініціативи провів дану оплату про яку дізнались вже під час розгляду справи.

За таких обставин, зазначене, не може буди доказом визнання ними боргу за нібито надані позивачем та спожиті житлово-комунальні послуги.

Повноважень на оплату житлово-комунальних послуг ЖЕО №3 на будь-яку суму громадянину ОСОБА_4 не надавали, тому підстав для прийняття від нього і зарахування суми 818 грн. в погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № 076300048 у ЖЕО №3 не було. Пояснення гр. ОСОБА_4 щодо обставин вимушеної працівниками ЖЄО №3 ним сплати 818 грн. і зарахуванням ЖЄО №3 цієї суми на особовий рахунок № 076300048, надано до ЖЕО №3 і додано до відповіді на позов в копії.

Таким чином, факт оплати гр. ОСОБА_4 - 818 грн. не може свідчити і про переривання строку позовної давності на спірні вимоги до відповідачів.

З посиланням на правову позицію щодо застосування позовної давності у зв'язку зі спливом висловив Верховний Суд у рішеннях №6-474цс16 від 18.05.2016 року, № 6-246цс14 від 11.02.2015 року, №6-2267 цс 16.08.2017 року, а про безпідставне поновлення строку позовної давності застерігав суди Європейський суд з прав людини наголошуючи, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність (гез .ішіісаіа) і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 570 рішення від 20.09.2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»), просять відмовити в задоволенні позову повністю .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 зазначив, що неодноразо звертався до позивача з метою з»ясування наявності договірних зобов»язань, отримання інформації щодо обсягу послуг на будинок в якому вони проживають, але отримував лише усну вимогу погашення всього боргу, за наявності якого паспортний відділ , що знаходиться в приміщенні позивача категорично протягом десяти років відмовляється зняти з реєстрації відповідача ОСОБА_1, яка проживає за кордоном.

До суду в порядку , визначеному ЦПК України було подано клопотання про витребування від позивача підтвердження надання послуг будинку № 22а по вул.. Соборній, в т.ч. і кВ. № 48 , що належить відповідач за період з 2015 року до 2018 року та вартість зазначених послуг, затверджені тарифи за надані послуги за вказаний період .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з»явились.

Згідно ст. 223 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі.

Судом встановлено наступні факти.

Статтею 20 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов'язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами підприємств, установ, організацій.

Відповідно ст. 68 Житлового кодексу України : - Боржник зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій

Згідно ст.ст.525,526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, одностороння відмова від їх виконання є неприпустимою.

Відповідно до ст. 162 ЖК України власник квартири зобов»язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно.

Статтею 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сімї.

Правовідносини сторін , пов»язані з наданням послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій регулюються Законом України Про житлово- комунальні послуги» та є договірними.

Статтями 541, 543 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю у зв»язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивач стверджував, що з відповідачем перебувають у фактичних договірних правовідносинах з приводу надання послуг з утримання будинку , споруд та прибудинкової території .

Але , суд погоджується з позицією відповідача ОСОБА_3, який зазначив, що жодних доказів на підтвердження зазначеного позивачем суду надано не було . Відповідач зазначив, що до 2014 року він знав, як власник житла , що послуги надаються саме КРЕП № 7, надалі позивачем не надано доказів про відкриття особового рахунку, з ким з відповідачів, на підстави якої заяви , котрого з власників чи укладення договору з кимось із співвласників квартири відповідачів у справі, не надано доказів віднесення даного будинку до обслуговування територіально саме позивачу, доказів надання послуг, їх виду , об»єму з 2014 року, та відповідно і визначення тарифів для даного будинку з переліком наданих послуг, враховуючи , що відповідачі заявили клопотання про їх надання позивачем в судове засідання.

Крім того, в суді знайшли своє підтвердження і не спростовано та не заперечувалось представником позивача , що єдину оплату в розмірі 818грн., здійснену в червні 2015 року було зроблено не відповідачами , а іншою особою з метою отримання відповідних документів , необхідних для встановлення автономного опалення в квартирі відповідачів.

Позивач правильно посилається на правову позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,висловлену в Постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-295цс15 в якій зазначено,що: - «Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому, акцентується увага на тому, що споживач має право на якісні житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору, а в даному випадку , саме позивачем порушуються принципи добросовісності, розумності та справедливості на підставі чого мають ґрунтуватися зобов»язання.

При винесенні рішення, суд керується ст. ст. 13ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів , наданих сторонами.

За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку що позивач звертаючись до суду з даним позовом не вжив всіх необхідних заходів для оформлення договірних правовідносин з відповідачами. Надані копії карточок прописки всіх відповідачів лише підтверджують факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою та наявність паспорного відділу в приміщенні позивача з можливістю отримання доступу до даних карток, але ні дані картки , на довідка про розмір платежів за послуги ЖЕО № 3 із зазначенням особового рахунку 076300048 ти відкритий , не підтверджують факт наявності договірних правовідносин між сторонами та не дають можливість встановити наявність чи відсутність правовідносин між сторонами , правову природу, права та обовязки , умови та підстави , що є необхідні для вирішення питання щодо притягнення до відповідальності за невиконання тих чи інших зобовязань.

Суд не розглядає позицію відповідачів , що стосується пропуску позовної давності , оскільки відмовляє в задоволенні позову по суті самого спору.

Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України , суд у звязку з відмовою в задоволенні позову вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

На підставі викладеного та керуючись статею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. ст.68, 162 ЖК України, ст.ст. 134-142,223,263, 265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна організація №3» Міської ради міська Кропивницького ( 25006, м. Кропивницький, проїзд Тінистий 5) до ОСОБА_3 Рафаеля Шалікоєвича ( 25000, АДРЕСА_2, ІПН- не встановлено) , ОСОБА_2( 25000, АДРЕСА_2, ІПН- НОМЕР_1) та ОСОБА_1 ( 25000, АДРЕСА_2, ІПН- не встановлено) про стягнення заборгованості, відмовити повністю .

Судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2019 року.

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда