ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 619/3702/15-ц

провадження № 22-ц/818/5240/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року, ухвалене у складі судді Якименко Л.О., -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 24 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №HAF0G101270051, відповідно до умов якого останній отримав у власність 38400 доларів США та зобов`язався повернути вказану суму у строк до 23 квітня 2027 року, а також сплачувати проценти із розрахунку 1% на місяць на суму залишку заборгованості.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 було укладено окремі договори поруки.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором зобов`язань належним чином не виконав, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 68396,28 доларів США, яка станом на 10 серпня 2015 року складається з: 40929,98 доларів США заборгованості за кредитом; 12848,27 доларів США заборгованості за процентами, 2075,14 доларів США заборгованості за комісією; 9274,63 доларів США пені за порушення зобов`язань за договором; а також штрафів: 11,86 доларів США фіксована частина; 3256,40 доларів США - процентна складова, що становить за курсом НБУ 1441793 грн 59 коп.

Рішенням Дергачівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 62121,65 доларів США, що складає 1309524,38 грн., а також судові витрати у розмірі 3654 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом зі спливом позовної давності, судом помилково стягнуто заборгованість в солідарному порядку з боржника та поручителів, з якими банком укладено окремі договори поруки, додатковою угодою від 18 січня 2010 року до кредитного договору внесені зміни щодо строку повернення кредиту, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, а тому порука є припиненою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія судів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що 24 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №HAF0G101270051, відповідно до умов якого останній отримав у власність 38400 доларів США та зобов`язався повернути вказану суму у строк до 23 квітня 2027 року, а також сплачувати проценти із розрахунку 1% на місяць на суму залишку заборгованості.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , а також між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено окремі договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов`язались відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до п. 12 договорів поруки порука припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту.

ОСОБА_1 взятих на кредитним договором зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 10 серпня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 68396,28 доларів США, яка складається з: 40929,98 доларів США заборгованості за кредитом; 12848,27 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитом; 2075,14 доларів США заборгованості за комісією, 9274,63 доларів США нарахованої пені за порушення виконання зобов`язань, а також штрафів: 11,86 доларів США фіксована частина, 3256,40 доларів США процентна складова.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 взятих на себе за договором кредиту зобов`язань належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення в солідарному порядку з нього як позичальника та з поручителів заборгованості у розмірі 62121,65 доларів США, зменшивши на підставі ст. 551 ЦК України розмір неустойки за порушення зобов`язань з 9274,63 доларів США до 3000 доларів США.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна.

На підставі статті 509 ЦК України зобов`язанням визнається правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Встановлено, що 24 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , а також між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено окремі договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов`язались відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 24 квітня 2007 року.

Норми права, що регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого.

Відповідальність кожного з поручителів перед позивачем є солідарною разом з позичальником, як з боржником за основним зобов`язанням. Вказане випливає з пункту 4 договору поруки від 24 квітня 2007 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував, не звернув уваги на те, що між банком та поручителями укладено окремі договори поруки, які не передбачають солідарної відповідальності поручителів, а тому дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з боржника та двох поручителів.

Доводи апеляційної скарги про те, що порука припинилась у зв`язку з укладенням 18 січня 2010 року між банком та позичальником ОСОБА_1 додаткової угоди, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя, є безпідставним, оскільки умовами додаткової угоди не збільшено розмір кредиту, процентів, строк повернення кредиту, п. 7.1 кредитного договору викладено в аналогічній редакції.

Щодо доводів апеляційної скарги про сплив позовної давності судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Разом з тим, ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як убачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено ОСОБА_1 у травні 2013 року, а з позовом про стягнення заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду у серпні 2015 року.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки.

Розмір пені за порушення зобов`язань за кредитним договором за один рік становить 6132 дол. США, суд першої інстанції на підставі ст. 551 ЦК України зменшив розмір пені із заявлених банком 9274,63 доларів США до 3000 доларів США, а тому підстави для скасування рішення суду в цій частині відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для його скасування.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити, стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту від 24 липня 2007 року у розмірі 62121,65 доларів США, а також по 1218 грн. судового збору з кожного з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 грудня 2015 року змінити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (боржник) ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 (поручитель), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також в солідарному порядку з ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_3 (поручитель), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту від 24 липня 2007 року у розмірі 62121,65 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір по 1218 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова