Справа № 559/331/19
Номер провадження 2-з/559/4/2019
У Х В А Л А

27 лютого 2019 року

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Приватбанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання нотаріального напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

До Дубенського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Приватбанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання нотаріального напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні №58288904 Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили..

В обґрунтування заяви зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення його порушених прав..

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з'ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов'язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв'язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов'язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову призведе до продовження стягнення коштів за винесеними виконавчими документами, що унеможливить ефективний захист прав позивача шляхом визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, адже на момент винесення рішення по справі оскаржуваний напис вже може бути виконаний.

При цьому, зупинення стягнення на підставі виконавчих написів до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки виконавчий напис є предметом судового розгляду та на даний час, державним виконавцем вчиняються виконавчі дії, направлені на виконання виконавчого документа, законність якого оспорюється позивачем.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадження №58288904 Дубенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Копію ухвали суду направити учасникам справи.

Копію ухвали негайно направити до Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (вул.Грушевського, 134 м.Дубно Рівненської області) - для виконання та сторонам - для відому.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: