Справа № 647/3178/18
№ провадження 2/647/41/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Миргород В.С.,

при секретарі Татаровській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу №647/3178/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Херсонської області про визнання права власності у порядку спадкування, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності у порядку спадкування посилаючись на те, що 29 липня 2013 року померла її мати - ОСОБА_3, яка на день смерті мешкала в м. Берислав, Херсонської області вул. Центральна (колишня (Леніна)АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 07 жовтня 2013 року заведена спадкова справа №254/2013 до майна померлої за заявою від чоловіка померлої - ОСОБА_4 та за її заявою про прийняття спадщини за законом. Спадкове майно після померлої ОСОБА_3 складається з 1/2 частки квартири № 17, що розташована за адресою: м.Берислав Херсонської області по вул. Центральна (колишня Леніна) буд.248.

30.04.2014 року рішенням Бериславського районного суду було визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спірної кватири та на 1/4 частки у зазначеній квартирі після смерті матері позивачки - ОСОБА_3. Позивач звернулася до Бериславського державної нотаріальної контори з заявою про прийняття своєї частки спадщини, але отримала відмову, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на квартиру, а тому неможливо видати їй свідоцтво про право на спадщину та їй було рекомендовано звернутися до суду для визнанням права власності на спадкове майно.

Позивач просить суд визнати за нею - ОСОБА_1, право власності у порядку спадкування за законом на спадщину, яка відкрилось 23 липня 2013 року в м. Берислав, Бериславського району, Херсонської області після смерті матері ОСОБА_3, а саме на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 (колишня Леніна) м.Берислав, Херсонської області.

Ухвалою суду від 28.11.2018 року, провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання в загальному порядку.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав визначених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнав, просив справу розглянути у відсутність представника міської ради.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Загальні вимоги процесуального права, закріплені у статтях 76-81, 83,84,87, 89, 228, 229, 235, 243, 263,264,265 ЦПК України визначають обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову.

Обов'язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об'єктивності з'ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з'ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв'язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження 1-ЛА № 372537, ОСОБА_5 народилася 24.09.1974 року, батьками якої зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 11,18).

27 липня 1991 році ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_8, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 71, після одруження їй присвоєно прізвище «Доброва». Шлюб між ними було розірвано 17.08.1994 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 137, після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище «Доброва» (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 5 а.с. 12).

30.03.1996 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_9, місце реєстрації шлюбу Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 24, після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Фаткуліна». Однак шлюб між ними 13.06.2003 було розірвано про, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис за номером 77, після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище «Фаткуліна». (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 1 а.с. 13).

22 червня 2007 року позивачем зареєстровано шлюб з ОСОБА_10, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №995, місце реєстрації Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'ямського районного управління юстиції у' м.Києві. Післі реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Прейс» (свідоцтво про шлюб 1-БК № 053049 а.с. 17).

29 липня 2013 року померла мати позивача - ОСОБА_3, яка на день смерті мешкала в м. Берислав, Херсонської області, про що 30.07.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 162 та ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано свідоцтво про смерть серії 1-КГ № 259425 (а.с. 10).

За життя ОСОБА_3 була одружена з ОСОБА_4, актовий запис № 166 від 16.11.1993 року ( витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 7- а.с 14), з яким вона укладала шлюб під прізвищем «Дика». Укладаючи шлюб 14.01.1984 року з ОСОБА_11 мати позивача мала прізвище «Тархова» актовий запис № 5 від 14.01.1984 року (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 9 - а.с 15). 28.01.1981 року мати позивача розірвала шлюбні відносини з ОСОБА_6 (батьком позивача), актовий запис № 14 від 28.01.1981 року, якій після розірвання шлюбу присвоєно прізвище «Тархова» (витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 5 а.с.16).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ІІК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ІІК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав-зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_12 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач в позовній заяві, як на доказ існування права власності померлої 29.07.2013 року ОСОБА_3 на квартиру № 17, що розташована за адресою: м.Берислав Херсонської області по вул. Центральна (колишня , Леніна) буд.248 посилається на технічний паспорт, виготовлений КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради 03.02.2011 року, в якому зазначено, що вказана квартира, належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Товарною Біржею «Смарагд-Півдня» 31.03.2000 року за р, №092-11, однак в матеріалах справи відсутній даний документ, не надала позивачка такого доказу і в судовому засіданні.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

ОСОБА_12 листа завідуючої ОСОБА_2 державної нотаріально контори ОСОБА_13 , ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 07 жовтня 2013 року заведена спадкова справа № 254/2013 до майна померлої 29 липня 2013 року ОСОБА_3 , яка на день смерті мешкала в м. Берислав, Херсонської області, по вул. Центральна (колишня Леніна)АДРЕСА_3 за заявою від чоловіка померлої - ОСОБА_4, про прийняття спадщини за законом. Також надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом. 30.04.2014 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири, що розташована за вищевказаною адресою, набутої під час перебування у шлюбі та свідоцтва про право на спадщину за законом. Але йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на вказане майно, та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності. 05.11.2014 року надійшло рішення Бериславського районного суду від 30.09.2014 року про визнання права власності за ОСОБА_4 на 3/4 (три четвертих) часток квартири, що розташована за вищевказаною адресою. На даний час ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на частку вищевказаної квартири, однак отримала відмову у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спірну квартиру, та запропоновано звернутися до Бериславського районного суду Херсонської області, для встановлення - за нею, як за спадкоємицею ОСОБА_3 права власності на 1/4 (одну четверту) частку квартири (а.с.10).

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 30.09.2014 року встановлено що відповідно до договору купівлі-продажу №092-П, укладеного 30.03.2000 року на товарній біржі «Смарагд Південь» ОСОБА_3 придбала квартиру №17, розташовану в будинку №248 по вул..Леніна в м.Бериславі та право власності на зазначене житло зареєстроване за ОСОБА_3 04.04.2000 р. ОСОБА_2 БТІ в реєстровій книзі №1 за реєстровим №106. ОСОБА_12 того ж рішення визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після померлої 29.07.2013 року дружини ОСОБА_3. (а.с. 8-9), тобто судом встановлено, що спадкодавець була власником квартири №17, розташованої в будинку №248 по вул..Леніна в м.Бериславі.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_12 п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

ОСОБА_12 п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Для спадкування єдиним показником входження до складу спадщини є наявність прав на це майно, тобто набуття спадкодавцем права у встановленому законодавством України порядку.

Нотаріус не може самостійно визначити спадкове майно через невідповідність відомостей про обєкт спадкування, що містяться у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відомостям, що знаходяться у БТІ згідно правовстановлюючого документа. Тому, необхідно визначити обєкт нерухомого майна, що є спадковим майном.

ОСОБА_12 8 пункту 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 20і2 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, щодо вимог до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій, не приймаються копії документів.

Реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки віднайти оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно не має можливості.

Пленум Верховного Суду України в абз. З п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки ОСОБА_14 як спадкоємець за законом не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, питання про визнання права власності на спадщину після смерті матері, ОСОБА_3 має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно,

За таких умов, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачки про визнання за нею права власності на 1/4 частку майна - квартири №17, розташованої в будинку № 248 по вул.. Центральна (Леніна) м. Берислав Херсонської області, як спадкоємця за законом після смерті матері, ОСОБА_3.

Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, ст.ст.12,13,77 -83, 89, 259,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Херсонської області про визнання права власності у порядку спадкування задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після померлої 29.07.2013 року матері ОСОБА_3.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення складено 25.02.2019 року.

Позивач ОСОБА_1, м. Кагарлик Київської області, вул. Ватутіна, б. 19, РНКОПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада Херсонської області, м. Берислав, Херсонської області, вул. 1 Травня б. 246, тел.. НОМЕР_2.

Суддя В. С. Миргород