Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2455/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/2455/181 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І. В., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18 листопада 2018 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, відповідно до якого останній наданий кредит в сумі 7700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Умовами договору також передбачено, що кінцевий термін повернення коштів відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 2 травня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 112860 грн. 29 коп., яка складається із: основного боргу в сумі 9445 грн. 49 коп. та заборгованості зі сплати відсотків в сумі 103414 грн. 80 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 112860 грн. 29 коп.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9445 грн. 49 коп., а також 1762 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та постановити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Зазначає, що суд належним чином не з'ясував правову природу договору, укладеного між банком та ОСОБА_1, яка своєю заявою надала згоду на те, що дана заява разом із Умовами надання банківських послуг та Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг.

Тарифами банку передбачена відсоткова ставка, яка була застосована позивачем при нарахування відсотків за користування кредитним коштами відповідно.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 9445 грн. 49 коп. Оскільки відповідач не підписувала Умови та правила надання банківських послуг та суду не надано доказів про її ознайомлення із Тарифами банку, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків.

Проте повністю погодитись з таким висновком не можна.

Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

В подальшому кредитний ліміт збільшувався, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування.

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірний договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Долучений до матеріалів справи витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить інформацію про те, що базова відсоткова ставка в місяць за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі 2,5 %. В подальшому ставка встановлена у таких розмірах: за тратами, здійсненими з 1 вересня 2014 року - 2,9 %; за тратами, здійсненими з 1 квітня 2015 року - 3,6 %.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 2 травня 2018 року утворилась заборгованість, розмір якої згідно з наданим позивачем розрахунком становить 112860 грн. 29 коп., та яка складається із: основного боргу в сумі 9445 грн. 49 коп.; заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 103414 грн. 80 коп.

Як зазначалось вище, підписавши анкету-заяву, відповідач надала свою згоду на те, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг. Своїм підписом вона також підтвердила ту обставину, що ознайомлена зі змістом Умов та Тарифів банку. Доказів того, що вимоги банку грунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, суду не надано.

Окрім того, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає та погоджується зі запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений між сторонами та виконувався ними.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості містить інформацію про те, що ОСОБА_1 до 2015 року частково вносила кошти в рахунок погашення боргу за даним договором. Відтак, відповідач прийняла умови надання банком послуг щодо кредитування, в тому числі й щодо відсоткової ставки.

Таким чином, позивач вправі ставити питання про стягнення на свою користь відсотків за користування кредитним коштами.

Разом з тим, наданий розрахунок свідчить про те, що відсотки за користування кредитом нараховувались на тіло кредиту й прострочені відсотки, що суперечить вимогам законодавства.

Враховуючи розмір заборгованості за тілом кредиту, встановлену Тарифами відсоткову ставку та період користування кредитними коштами, заборгованість зі сплати відсотків становить 7923 грн.52 коп.

За таких обставин, рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового,- про часткове задоволення даних позовних вимог.

Рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст.259,268,367 ,368,374,376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та постановити нове судове рішення.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 7923 грн. 52 коп.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення відсотків відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: