ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 619/1367/14-ц

Провадження № 22-ц/818/976/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу заапеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2018 року у складі судді Якименко Л.О.,

у цивільній справі № 619/1367/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7, про визнання правочинів недійсними, поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,-

встановив:

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину: квартири, яка знаходиться за адресою: м. Харків в'їзд Пушкінський №3-а кв.18; квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,0540 га, яка розташована за адресою: м. Харків вул. Сучасна №9; автомобіля «Mercedes-Benz ML 320 cdi 4 matic», 2008 року випуску, колір чорний, двигун №8352, кузов №4JGBB22E38A381853, р/н НОМЕР_1; автомобіля «Mercedes-Benz GL 320 cdi», 2007 року випуску, колір чорний, двигун №7261, кузов №4JGBF22E97A287981, р/н НОМЕР_2; автомобіля «Mitsubishi L 200», 2008 року випуску, колір білий, двигун №4D56UCAW7874, кузов №MMBJNKB408D023064, р/н НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину: квартири, яка знаходиться за адресою: м. Харків в'їзд Пушкінський №3-а кв.18; квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,0540 га, яка розташована за адресою: м. Харків вул. Сучасна №9; автомобіля «Mercedes-Benz ML 320 cdi 4 matic», 2008 року випуску, колір чорний, двигун №8352, кузов №4JGBB22E38A381853, р/н НОМЕР_1; автомобіля «Mercedes-Benz GL 320 cdi», 2007 року випуску, колір чорний, двигун №7261, кузов №4JGBF22E97A287981, р/н НОМЕР_2; автомобіля «Mitsubishi L 200», 2008 року випуску, колір білий, двигун №4D56UCAW7874, кузов №MMBJNKB408D023064, р/н НОМЕР_3. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 1827,00 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 1827,00 грн. судового збору. В іншій частині позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено повністю.

Вказане рішення переглядалося судами апеляційної та касаційної інстанцій.

01 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення у відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України щодо визнання недійсними оспорюваних правочинів, вказуючи, що 10.06.2015 року при ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо недійсності оспорюваних правочинів.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2018 року у задоволені заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та постановити додаткове рішення.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_2вказує, що ухвалу суду вважає незаконною та необґрунтованою через її упередженість, а також такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне дослідження й оцінку обставин, які мають значення для справи. Вважає, що 10.06.2015 року Дергаівський районний суд Харківської області ухвалюючи рішення у справі № 619/1367/14-ц не вирішив питання щодо недійсності оспорюваних правочинів, хоча сторони надавали докази і давали пояснення з цього приводу

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в кому просить відмовити у задоволені апеляційної скарги та зазначає, що в судових рішеннях в рамках цієї справи судом комплексно та в повному обсязі висвітлено аналіз пояснень сторін та всіх обставин справи, надано оцінку кожній позовній вимозі всіх учасників судового процесу.

Судом прийнято рішення щодо всіх без виключення позовних вимог, у зв'язку з чим виключається можливість прийняття додаткового рішення у справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України. Всупереч доводам апеляційної скарги, судові рішення всіх інстанцій у цій справі містять правове обґрунтування прийнятого рішення як з приводу вимоги про визнання права власності, так і відносно визнання правочинів недійсними.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого ОСОБА_2 судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Постановляючи 05.10.2018 року ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що аналіз заяв ОСОБА_2 і матеріалів справи не містять даних про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 від 01.10.2018 року про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вона постановлена у відповідності із законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Однак підстави для застосування цієї норми відсутні, оскільки судом вирішені усі позовні вимоги, в тому числі і позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсними з моменту вчинення правочинів, зазначених в її позовній заяві, з урахуванням її уточнень, і про це суд першої інстанції докладно зазначав у вступній, описовій і мотивувальній частинах рішення від 10 червня 2015 року, а також зазначив в узагальненому вигляді відповідний висновок в резолютивній частині, зазначивши про відмову у задоволенні інших позовних вимог, до яких, як зазначено в описовій та мотивувальній частині частинах рішення, відносяться позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів.

Відповідні висновки щодо вирішення судом позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів містяться і в рішенні Апеляційного суду Харківської області від 05.11.2015 року та в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року, які переглядали рішення суду першої інстанції за апеляційними та відповідно касаційними скаргами, в тому числі і ОСОБА_2, яка поміж іншим, обґрунтовувала і скаргах і незгоду з рішенням суду про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання правочинів недійсними.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано і у відповідності до вимог закону постановив 05.10.2018 року ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до статті 389 ЦПК України, не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_8