ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4468/17
Провадження № 22-ц/4820/1062/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2019 року, суддя Вдовичинський А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Кам`янець-Подільське міжміське бюро технічної інвентаризації» про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення добудови до житлового будинку та гаража,

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення добудови до житлового будинку та гаража.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 З даною квартирою межує квартира № 8 , співвласниками якої є відповідачі. В травні 2017 року відповідачі розпочали реконструкцію житлового будинку шляхом добудови та будівництва гаража.

Позивач свого дозволу на проведення перебудов не надавала, вказувала, що така добудова порушує її право на володіння та користування майном, оскільки відповідачами було порушено будівельні, санітарні та пожежні норми.

У квітні 2019 року представник ОСОБА_1 , адвокат Мерінова Н.В., подала до суду клопотання про поновлення строку для подання додаткових письмових доказів.

В обґрунтування клопотання зазначила, що на її замовлення було виготовлено висновок експерта № 8582-8583 від 30.11.2018 року, який може бути додатковим доказом у справі. Клопотання про залучення такого доказу вона не подавала раніше, оскільки експертиза була виготовлена після початку розгляду справи по суті судом. Також просила суд врахувати, що ЦПК в редакції від 2004 року не передбачав можливості проведення експертизи на замовлення учасника справи. Висновок експерта, який вона просила долучити до матеріалів справи, був одержаний в порядку встановленому законом і містить інформацію щодо предмета доказування, на підставі якого можна встановити фактичні обставини справи.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2019 року в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання додаткових письмових доказів було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати вказану ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення клопотання.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що саме на неї як на позивача покладено обов`язок доведення факту самочинного будівництва, а тому виготовлений на її замовлення висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі, оцінка якому повинна бути надана судом у відповідності з вимогами ЦПК України.

Відмова суду у задоволенні клопотання на поновлення строку для подання доказів є неправомірною, оскільки вона з поважних причин не подавала до суду вказаний висновок експерта. ЦПК України в редакції 2004 року не надавав сторонам права замовляти експертизу за власним бажанням, в той час як відповідно до ЦПК України у редакції, яка почала діяти з 15.12.2017 року таке право сторонам було надано. Суд не встановлюв строки для подання додаткових доказів, а тому висновок експерта № 8582-8583 від 30.11.2018 року повинен бути приєднаний до матеріалів справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів, адвокат Кармаліта Т.В., просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що 05.06.2017 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення добудови до житлового будинку та гаража, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 30.01.2018 року за клопотанням представників сторін було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 10.05.2018 року провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання на 31.05.2018 року.

21.02.2019 року ухвалою суду позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи висновку експерта № 8582-8583 від 30.11.2018 року судової будівельно-технічної експертизи, проведеної Волинським відділенням Львівського НДІСЕ, договору № 8582-8583 від 03.08.2018 року на виконання експертизи, листа-повідомлення від 03.08.2018 року, рахунку, квитанції про оплату експертизи, інформації з Інтернет-ресурсів, підтвердження надсилання копій документів іншим учасникам справи.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд дійшов висновку, що подання експертизи позивачем та представником позивача в справі було б можливим до початку розгляду справи по суті, а тому враховуючи обставини справи, виготовлення висновку експерта № 8582-8583 від 30.11.2018 року після відновлення провадження у справі судом, свідчить про незгоду позивача з висновком судової експертизи, що не позбавляє його права клопотати перед судом щодо призначення додаткової або повторної експертизи відповідно до ст.113 ЦПК України.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. The Czech Republic, 12/11/2002, § 49).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави . Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є верховенство права, змагальність сторін , диспозитивність, пропорційність тощо.

За змістом ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обов`язок доказування і подання доказів покладений на сторін цивільного процесу, а обов`язком суду є оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 81, ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Ухвалою суду від 21.02.2019 року у задоволенні клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи письмових доказів було відмовлено. Обгрунтовуючи ухвалу суд вказав, що з травня 2018 до грудня 2018 року позивач не подавала клопотань про долучення додаткових доказів, а сторони не позбавлені права заявляти клопотання про призначення у справі додаткової або повторної експертизи.

Враховуючи положення ст. 13 ЦПК України про те, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, позивач ОСОБА_1 несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, тому вона виконала свій процесуальний обов`язок щодо доказування, а суд зобов`язаний надати оцінку поданому доказу та навести відповідні мотиви відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до вимог п. 9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Із зазначеного слідує, що з моменту відкриття провадження у справі (ухвала суду від 05.09.2017 року) дана справа розглядається за правилами ЦПК України у редакції з 15.12.2017 року. Зокрема, ухвала суду про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 30.01.2018 року була постановлена за правилами ЦПК України у редакції з 15.12.2017 року.

Частинами 8, 10 статті 83 ЦПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Однак ЦПК України у редакції з 15.12.2017 року не встановлює для сторін обов`язок подання доказів до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не був встановлений інший строк подання доказів у даній справі.

При цьому колегія суддів зазначає, що судова будівельно-технічна експертиза була призначена судом 30.01.2018 року, вже після відкриття провадження у справі, на стадії розгляду справи судом по суті і подання позивачем клопотання про поновлення строку для подання додаткових письмових доказів було зумовлено саме надходженням до суду висновків цієї експертизи. При цьому позивач висловила свою незгоду із питаннями, які були поставлені судом перед експертом а також заперечила проти особи самого експерта, який, на думку, ОСОБА_1 , є некомпетентним.

Таким чином позивач, реалізовуючи свої процесіальні права, подала письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, а строк їх подання не був пропушений у зв`язку з не встановленням обставин пропуску такого строку, відсутністю факту його встановлення.

Враховуючи основні засади цивільного судочинства суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції необгрнутовано постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання додаткових письмових доказів, оскільки неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 квітня 2019 року скасувати, справу направити до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Судді Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова