ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2263/18
Провадження №2/477/190/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Козаченко Р.В.,

при секретарі Бітюковій С.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Півдня до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Нова Логістика звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього боргу за договором безвідсоткової цільової допомоги в сумі 12000 грн., в якому виклало наступні обставини та обґрунтування своїх вимог.

Між ними 04 червня 2018 року був укладений вказаний договір, відповідно до якого підприємство надавало ОСОБА_4 безвідсотковий цільовий кредит в сумі 12000 грн, які він того ж дня отримав в касі підприємства та зобов'язаний був повернути їх 31 серпня 2018 року.

Посилаючись на те, що до цього часу борг не повернуто, просило його стягнути в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення, вказуючи, що коштів не брав, однак в подальші засідання не зявився, про поважні причини неявки не повідомив, хоча саме за його клопотанням в розгляді справи було оголошено перерву для можливості надати йому докази на підтвердження своїх заперечень. Тому суд завершував розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з вимог статей 526 та 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 04 червня 2018 року між позивачем товариством з обмеженою відповідальністю Нова Логістика» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір безвідсоткової цільової допомоги, відповідно до якого перше надало ОСОБА_2 як позичальнику безвідсоткову цільову позику на особисті потреби в сумі 12 000 грн. терміном до 31 серпня 2018 року

Відповідно до видаткового касового ордеру від 04 червня 2018 року із каси ТОВ Нова Логістика» ОСОБА_2 було видано 12000 грн, про що в ньому є підпис одержувача із зазначенням його паспортних даних.

Однак до цього часу борг не повернуто.

Достовірних та достатніх доказів на підтвердження посилань відповідача про неотримання коштів суду не представлено.

Тому суд, з врахуванням даних про невиконання зобовязання вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при поданні позову до суду в сумі 1762 грн. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Півдня борг за договором позики в загальній сумі 12000

(дванадцять тисяч) грн. 00 коп., та судові витрати у виді судового збору, сплаченого при поданні позову до суду в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Суддя Р.В. Козаченко