СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№2-ві/760/40/19
У Х В А Л А

І . Вступна частина

11 листопада 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув заяву адвоката Кудряшова О.Ю., подану в інтересах Відповідача ОСОБА_1 , про відвід головуючого судді Букіної О.М. у справі №760/28053/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільної сумісної власності та визнання права власності на частину майна.

ІІ. Описова частина

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва під головуванням судді Букіної О.М. перебуває цивільна справа за ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільної сумісної власності та визнання права власності на частину майна.

23 жовтня 2019 року у судовому засіданні представником Відповідача - адвокатом ОСОБА_1 - було подано заяву про відвід головуючого судді Букіної О.М.

Необхідність відведення судді від розгляду справи представник Відповідача мотивував тим, що в порушення засад цивільного судочинства, упереджено та безпідставно залучає додаткові докази, подані Позивачем, і в той же час безпідставно відмовляє у призначенні експертизи за клопотанням Відповідача.

Зазначене, на думку представника Відповідача, свідчить про упередженість головуючої судді Букіної О.М. під час розгляду справи, зокрема, її прихильність до Позивача.

З ухвали головуючої у справі №760/28053/13-ц (2/760/1664/19) судді Букіної О.М. від 23.10.2019 вбачається, що нею не встановлено обставин, які б свідчили про обгрунтованість заявленого їй відводу.

У зв`язку з викладеним вирішення питання про відвід судді Букіної О.М. передане у встановленому порядку судді Коробенку С.В.

У письмових поясненнях представника Позвиача - адвокат Дем`яненко М.В. проти задоволення заяви про відвід заперечував, наполягаючи на тому, що він заявлений лише з тією метою, щоб затягнути розгляд справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Статтею 36 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких є наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідження обгрунтованості заявленого адвокатом Кудряшовим О.Ю. відводу судді Букіній О.М. не дає підстав для висновку про наявність будь-якої упередженості судді у зв`язку з вирішенням нею процесуальних питань під час розгляду справи.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд ухвалив:

1.У задоволенні заяви адвоката Кудряшова О.Ю. про відвід головуючого судді Букіної О.М. у справі №760/28053/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільної сумісної власності та визнання права власності на частину майна відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: