Справа № 738/1995/18
№ провадження 2/738/42/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Мотивували свій позов наступним. 10 липня 1999 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої першої черги за законом була дружина ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 17 квітня 2015 року померла ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої за заповітом є позивач ОСОБА_1, яка в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте спадкоємцеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку з цим, позивачі звернулися до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просять визнати за ОСОБА_1 право власності на ѕ частини та за ОСОБА_2 на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району, Чернігівської області.

Ухвалою від 21 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Менського районного суду від 08 січня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не зявилися, просили справу розглянути без їх участі та задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідачів Менської міської ради Чернігівської області та Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, 10 липня 1999 року в с. Семенівка, Менського району, Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 068797, виданого виконкомом Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 19 (а.с.8).

Після померлого ОСОБА_3 відкрилась спадщина, спадкоємцем якої першої черги за законом була його дружина ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтво про одруження (а.с.9).

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 340, заведеної до майна померлого ОСОБА_3, спадкоємець ОСОБА_4 в установлений законом строк звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка (а.с.74-80).

17 квітня 2015 року в м. Чернігів померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 256963, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (а.с.10).

Із заповіту, посвідченого секретарем Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області слідує, що ОСОБА_4 на випадок смерті зробила розпорядження, що все її майно, що буде належати їй на момент смерті, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с.11).

Із копії свідоцтва про одруження серії І-ЕЛ № 006237 слідує, що ОСОБА_5 10.01.1998 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 і після одруження їм присвоєно прізвища: ОСОБА_6 та ОСОБА_6 (а.с.12).

Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону).

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 8 за 1991 1995 роки, виданої Семенівською сільською радою Менського району Чернігівської області зазначено, що згідно по господарського обліку станом на 15.04.1991, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Семенівка по вул. Першотравнева, 35, мав статус колгоспного двору, головою колгоспного двору був ОСОБА_3, членами колгоспного двору були: дружина ОСОБА_4, діти ОСОБА_2, ОСОБА_5. Станом на 15 квітня 1991 року дане домоволодіння мало статус «колгоспний двір» (а.с.52).

Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Отже, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в с. Семенівка Менського району Чернігівської області по вул. Першотравнева, 35 збереглось за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, в рівних частках по ј кожному.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належні їм частки (по 1/2) житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка, Менського району Чернігівської області.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 460/2015, заведеної до майна померлої ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцеві частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району Чернігівської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2293/02-31 від 12.10.2019 (а.с.53).

Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Семенівка по вул. Першотравнева, 35, був колгоспним двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до довідки № 26 від 02.05.2018, виданої КП «Чернігівське МБТІ» слідує, що право власності на домоволодіння за адресою: вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району, Чернігівської області не зареєстровано (а.с.19).

Технічний паспорт на житловий будинок № 35 по вул. Першотравнева в с. Семенівка Менського району Чернігівської області виготовлено 18.04.2018. Будь яких даних про наявність в даному господарстві самочинного будівництва технічний паспорт не містить (а.с.20-24).

Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с. Семенівка, вул. Першотравнева, 35, Менського району, Чернігівської області має загальну вартість 21329 грн. 00 коп. (а.с.25-47).

Позивач ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах ставить питання про визнання за нею права власності на ѕ частини в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району, 2/4 з яких спадкове майно після померлих батьків, ј частина належна їй як члену колишнього колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_2 просить визнати за ним право на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району, як члена колишнього колгоспного двору та визнати право власності на вказане нерухоме майно.

Враховуючи встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку що питання належності позивачам права по ј частині кожному в житловому будинку по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району, як члена колишнього колгоспного двору є безпідставним, оскільки це право підтверджено ними належними доказами і ніким не оспорюється. В звязку з цим, заявлені в даній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог позивачів, а саме: визнання за ОСОБА_1 права власності на ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району та визнання за ОСОБА_2 права власності на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постановою Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок", ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року), суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ѕ частки в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району Чернігівської області, вартістю 15 996,75 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ј частку в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Першотравнева, 35 в с. Семенівка Менського району Чернігівської області, вартістю 5 332,25 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2019 року.

Суддя Т.Г. Сова