01.03.2019 227/4651/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Левченка А.М.,

за участі секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Пятої Донецької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, справа №227/4651/18, -

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просив:

- визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини після померлого 12.07.2017 року ОСОБА_6 та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці.

В обгрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 12.07.2017 року помер його двоюрідний дядько по лінії батька ОСОБА_6, після смерті якого залишилось спадкове майно. За життя ОСОБА_6 склав заповіт на його імя, відповідно до умов якого належне йому майно він заповів йому. Про наявність даного заповіту він не знав, оскільки на час складення заповіту він був неповнолітнім, йому виповнилося лише 15 років. Листом від 10.10.2018 року він був викликаний до Пятої Донецької державної нотаріальної контори, де йому повідомли, що у справах нотаріальної контори є спадкова справа до майна ОСОБА_6, який заповідав йому все майно згідно заповіту. Саме з цього листа йому стало відомо, що існує заповіт на його імя. 17.10.2018 року він звернувся з заявою до нотаріуса, а 19.10.2018 року йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з прични, що на час звернення з завою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом сплинув шестимісячний строк, встановлений законом, для прийняття спадщини. Тому, вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про існування заповіту на його імя.

Ухвалою суду від 08.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 227/4651/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та почати підготовче провадження. Призначено підготовче засідання, в яке викликано учасників справи. Витребувано від Пятої донецької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6, померлого 12 липня 2017 року.

04.12.2018 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що позивач у своїй позовні йзаяві виклав завідомо неправдиві відомості щодо фактичних обставин справи. Так, зазначає, що звертаючись до суду позивач не надав належних та допустимих доказів того, що з 12.07.2017 року по 17.10.2018 року йому не було відомо про смерть ОСОБА_6 У звязку з цим зазначає, що він та його дружина протягом проміжку часу з 12.07.2017 року по жовтень 2018 року неодноразово спілкувалися з позивачем та повідомляли його про необхідність вступу в права на спадкування. Позивач був обізнаний як про факт смерті спадкодавця, та і про заповіт на свою користь. Тому, вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року клопотання представника відповідача задоволено, залучено до участі в цивільній справі державного нотаріуса Пятої Донецької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

09.01.2019 року позивач надав через канцелярію суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просив визнати поважною причину пропуску ним строку на прийняття спадщини. Зазначив, що він не знав про існування заповіту та не був своєчасно повідомленим про смерть спадкодавця, оскільки той проживав у м. Донецьку, тобто на території, де органи державної влади не здійснюють своїх владних повноважень. Послався на те, що заповіт був складений 16 років тому, після чого жодного разу не змінювався та не скасовувався, що говорить про виважені наміри заповідача, які необхідно враховувати, поважати та виконувати.

17.01.2019 року відповідач звернувся до суду з запереченнями на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому повторно наголосив, що позивач у своїй заяві виклав завідомо неправдиві відомості.

06.02.2018 року на виконання вимог ухвали суду від Пятої Донецької державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена та на вимогу суду у повному обсязі копія спадкової справи №02-14, №229/2017 до майна померлого 12.07.2017 року ОСОБА_6

У відкритому судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтрима та просив суд їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у змісті позовної заяви.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, у його задоволенні просив відмовити, вважав його права порушеним, зауважив, що свою позицію він виклав у наданих суду заявах по суті справи.

Третя особа державний нотаріус ОСОБА_4 у судовому засіданні поклалалсь на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст.89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини справи.

12.07.2017 року у віці 76 років помер ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №996705, виданого Добропільським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області.

За життя 19.03.2001 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори, за яким на випадок його смерті зробив таке розпорядження: «все належне мені майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось та все те, що мені буде належати на день смерті я заповідаю ОСОБА_1С.»

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49215884 від 25.09.2017 року, 25.09.2017 року Пятою Донецькою державною нотаріальною контори була заведена та зареєстрована у реєстрі спадкова справа після смерті ОСОБА_6 за номером у Спадковому реєстрі 61276222 та номером у нотаріуса 229/2017.

25.09.2017 року ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса до Пятої Донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 з заявою, згідно якої прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6

При цьому, 12.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса до Пятої Донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса до Пятої Донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 19.10.2018 року №305/02-31 громадянину ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва пр оправо на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті 12.07.2017 рок уНедільченка В.Ф.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 у встанволений заокном щестимісячний термін спадщину не прийняв: заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін до нотаріальної контори не подав та фактів про прийняття спадщини не надав.

При цьому, під час судового розгляду справи судом перевірялися твердження відповідача про те, що позивач був обізнаний про наявність заповіту на його імя, що підтверджується на його думку показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Так, свідок ОСОБА_8, який є батьком позивача, пояснив суду, що про наявність заповіту не знав, про смерть ОСОБА_10, який був його двоюрідним братом, дізнався від людей, а не від відповідача. Відповідач та його дружина приїжджали до нього в квітні 2018 року та розповіли про смерть ОСОБА_10 і про наявність заповіту на його сина.

Свідок ОСОБА_9, яка і дружиною відповідача, пояснила суду, що наприкінці жовтня на початку листопада 2017 року вона разом з чоловіком поїхали до двоюрідного брата чоловіка ОСОБА_8, який сказав, що не буде приймати спадок. Під час зустрічі з позивачем, останній сказав, що спадок не прийматиме, при цьому, в нотаріальну контору так і не звернувся. В квітні 2018 року поїхали до нотаріуса, яка повідомила, що буде писати позивачу лист про виклик в нотаріальну контору.

Однак, жоден свідок не надав суду показань, що позивач був присутнім при складанні чи при посвідченні заповіту ОСОБА_6, або що у їх присутності позивачу було передано даний заповіт, або що у їх присутності спадкодавець повідомив його особисто про своє заповітне розпорядження.

Надаючи правову кваліфікацію виниклим між сторонами правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Так, судом зясовано, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини.

При цьому, суд заважає на те, що відповідно до приписів ст. 63 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що повідомлення позивача про відкриття спадщини та виклик його, як спідкоємця за заповітом, був здійснений листом від 10.10.2018 року №297/01-16.

Так, на виконання вимог ст. 63 Закону листом державного нотаріуса до Пятої Донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 10.10.2018 року №297/01-16 ОСОБА_1 повідомлено про те, що у справах Пятої Донецької державної нотаріальної контори є спадкова справа до майна ОСОБА_6, який помер 12.07.2017 року, який заповідав своє майно йому згідно заповіту, посвідченого Другою Добропільською державною нотаріальною конторою 19.03.2001 року за реєстровим №558. Разом з тим, у даному листі до відома ОСОБА_11 було доведено, що у шестимісячний строк для прийняття спадщини він не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому пропустив встанволений законом термін, та було запропоновано у термін до 10.11.2018 року повідомити про свої наміри відносно продовження строку на прийняття спадщини.

Таким чином, належним доказом у справі, який достовірно підтверджує точну дату обізнаності позивача про відкриття спадщини та наявність складеного на його імя заповіту є саме вказаний лист держаного нотаріуса.

Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений учасниками справи у заявах по суті та в судовому засіданні, а також представлені сторонами докази, констатує той факт, що позивачем надано належні, достовірні, достатні та допустимі докази на підтвердження того, що ним пропущено строки для прийняття спадщини з поважних причин, зокрема, через необізнаність про наявність заповіту на його імя та відсутність офіційного повідомлення нотаріусом його як спадкоємця за заповітом у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів" визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач саме в силу обєктивних та істотних обставин пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тмоу приходить до висновку про задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 1 13, 265, 266, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Пятої Донецької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадшини.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 12.07.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, судові витрати у виді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.М. Левченко

Повний текст рішення суду складено та підписано 04.03.2019 року.

01.03.2019