Справа № 149/1385/19
Провадження №6/149/41/19
"28" травня 2019 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Робак М. В. ,
при секретарі Поліщук Л.А.,
розглянувши подання головного державного виконавця Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лігуна В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України,
До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області звернувся головний державний виконавець Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лігун В.В. з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України.
Виконавче провадження відкрито 10.10.2017 р., але боржник продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, має непогашену заборгованість, а тому головний державний виконавець вимушений звертатися до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України.
В судове засідання головний державний виконавець Лігун В.В. не з"явився, подавши заяву про розгляд поданняу його відсутність, подання підтримує та просить задоволити.
Вивчивши матеріали подання, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ч.ч. 1,3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Крім цього, факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні. Так, згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Проте у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту проінформованості боржника про відкриття виконавчого провадження відносно нього , а тому і ухилення від виконання боржником зобов`язань не має місця.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене можна зробити висновок про необґрунтованість подання головного державного виконавця ДВС через недоведеність обставин, на які він посилається.
Керуючись ст. ст. 353, 354, 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,
В задоволенні подання головного державного виконавця Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лігуна В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Робак М. В.