Справа № 297/308/18
УХВАЛА

про витребування доказів

08 лютого 2019 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі судового засідання Михайліченко І. А., представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про витребування доказів по цивільній справі за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання заповіту недійсним,-

встановила:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання заповіту недійсним.

До початку судового засідання представниками позивача через канцелярію було подано заяви про витребування у доказів (а.с. 159-166).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила його задовольнити повністю.

Інші участники справа заперечили щодо задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень статті 84 ЦПК України особи, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.10.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» якщо сторона не в змозі зібрати докази, а без них правильно вирішити справу неможливо - за клопотанням сторін суд сам має витребувати такі докази.

До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про стан здоров'я (ч. 2ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII).

Як передбачено частиною 1 статті 286 ЦК України, фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров'я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Згідно положень статті 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII, медичні працівники та інші особи, яким у зв'язку з виконанням професійних або службових обов'язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків (ст. 40 Основ).

Медична інформація за своїм правовим режимом належить до конфіденційної, тобто інформації з обмеженим доступом. Це свідчення про стан здоров'я людини, історію її хвороби, про мету запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, зокрема й про наявність ризику для життя і здоров'я (п. 2 рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення ст. 3, 23, 31, 47, 48 Закону про інформацію таст. 12 Закону України «Про прокуратуру» від 30.10.1997 № 5-зп/1997).

Враховуючи викладене, оскільки чинним законодавством встановлено обмеження щодо отримання медичної інформації пересічними громадянами стосовно інших осіб, з метою вирішення питання причини смерті, задля якого необхідні вказані відомості, суд вважає необхідним зобовязати медичні заклади витребувати документи які містять інформацію щодо причини смерті із зазначенням діагнозу. В частині інформації щодо призначення лікування, суд, з врахуванням зазначеного, вважає необхідним відмовити.

Крім того суд вбачає за необхідне витребувати від приватного нотаріуса ОСОБА_8 оригінал заповіту № 4958 від 03.10.2017 року.

В Виноградівському обєднаному УПФ Закарпатської області та Виноградівській ОДПІ ГУ ДФС України у Закарпатській області оригінали документів які містять взірці вільних підписів та/або почерку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною 3ст. 137 ЦПК України передбачено, що докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 107 ЦПК України, суд -

ухвалив:

представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Витребувати від Берегівської центральної районної лікарні імені ОСОБА_10 документи які містять інформацію щодо причини смерті ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням діагнозу хвороби яка призвела до смерті.

Витребувати від приватного нотаріуса ОСОБА_8 оригінал заповіту № 4958 від 03.10.2017 року.

Витребувати в Виноградівському обєднаному УПФ Закарпатської області та Виноградівській ОДПІ ГУ ДФС України у Закарпатській області оригінали документів які містять взірці вільних підписів та/або почерку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В інших частинах відмовити.

Розяснити про наслідки неподання доказів, викладені в частинах 7-9 статті 84 ЦПК України, відповідно до яких особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11.