Провадження № 22-ц/4808/632/19
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 ., позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2019 року, ухвалене суддею Шамотайло О.В.

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У грудні 2018 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 5000 гривень щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Позивач заявлені вимоги обґрунтувала тим, що 29 серпня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_7 . Протягом останніх місяців з відповідачем разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Задовго до цього відповідач почав їздити на заробітки за кордон (у Польщу) і перестав утримувати сім`ю, зокрема, надавати кошти на утримання доньки.

Зазначила, що їй важко утримувати дитину одній. Відповідач має можливість утримувати дитину, є працездатним, інших дітей на утриманні не має та може сплачувати аліменти, оскільки їздить на заробітки за кордон і отримує доходи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2019 позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_8 у твердій грошовій сумі в розмірі 1900,00 гривень щомісячно, починаючи з 07 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На дане рішення ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про стягнення з нього 1013, 50 гривень аліментів.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції не взято до уваги вимоги ст.182 СК України.

Суд не врахував, що постійно допомагає дочці і не відмовляється від сплати аліментів, однак враховуючи його матеріальний стан вважає, що суд першої інстанції повинен бу визначити мінімальний гарантований розмір аліментів для дитини відповідного віку, який встановлений ч.2 ст. 182 СК України та складає 1013, 50 гривень.

Проживає з батьками, які є пенсіонерами, які перебувають на його утриманні, часто хворіє. Під час судового розгляду справи працевлаштувався і його заробіток становить 4100 гривень з податками, а на руки отримує біля 3200 гривень, з яких 1900 гривень повинен платити аліментів та 1300 гривень залишається йому на проживання та проїзд на роботу.

Суд першої інстанції не взяв до уваги його доводи про те, що залишив спільну квартиру позивачу, де на даний час проживає позивач разом із дочкою, чим позбавив себе нормальних умов проживання.

Короткий зміст відзиву

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу. Зазначила, що рішення суду є законним, правильним та обґрунтованим. Їх неповнолітня дочка фактично перебуває на її утриманні, потребує невідкладно матеріального забезпечення на відвідування дитячого садка, курсів іноземної мови, танцювальних занять, витрат на лікування, інших додаткових витрат. Матеріальний стан відповідача залежить від його бажання працювати, хронічними захворюваннями він не хворіє, мати апелянта отримує пенсію. Апелянт свою частку у квартирі відмовився передавати неповнолітній дитині в рахунок аліментів, у спірній квартирі не з`являється, тому що уникає витрат на її утримання, впродовж декількох років не сплачує комунальні послуги, не приймає участі у витратах на утримання житлової площі, обладнання, устаткування.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7-8).

Згідно довідки ТзОВ «Благо Буд», виданої ОСОБА_5 , останній працює в ТОВ «Благо Буд» з 21 січня 2019 року на посаді бетоняра згідно наказу від 18 січня 2019 року №14-к за основним місцем роботи з посадовим окладом згідно штатного розпису (в сумі 4200 гривень) і по сьогоднішній день (а.с 37).

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, законом встановлено мінімальний розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»

розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить : з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;

Визначаючи суму аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 1900 гривень, суд першої інстанції взяв до уваги, інтереси дитини, обов`язок обох батьків її утримувати, принцип розумності і справедливості, всі обставини справи у сукупності.

Статтею 182 СК України у редакції, чинній на момент звернення до суду з указаним позовом, передбачено, що до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач повністю підтвердила підвищення потреби дитини у лікуванні та необхідності її розвитку, мінімальний прожитковий рівень для дитини підвищується тричі протягом року, дитина готується до школи, тому матеріальні витрати постійно збільшуються.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач є фізично здоровим, їздив на роботу до Польщі, працює, а тому сума аліментів у розмірі 1900 гривень щомісячно для нього не буде непомірно великим розміром. Він повністю спроможний сплачувати визначений судом розмір аліментів і, на думку колегії, не подав переконливого доказу, що на даний час не має реальної спроможності сплачувати визначений судом розмір аліментів. Його працевлаштування після звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів у примусовому порядку та довідку про заробіток, у даному випадку, не можна вважати абсолютним аргументом для зменшення розміру аліментів на дитину.

Позивач у засіданні апеляційного суду зазначила, що апелянт до припинення шлюбних відносин весь час їздив на роботу за кордон, де мав великі заробітки, і постійно пояснював, що на малу зарплату жити не буде, у дійсності відповідач тільки офіційно отримує 4200 гривень заробітку, а решту суми отримує на руки, він є спеціалістом по євроремонтах, затребуваним працівником і легко може заробляти високі заробітки.

Дані пояснення жодним чином не були спростовані відповідачем чи його представником.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, врахувавши наведені норми матеріального права та обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про визначення розміру аліментів по 1900 гривень щомісячно.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2019 - року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 20 травня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта