ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4523/19 Справа № 214/498/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2019 року яке постановлено суддею Ткаченко А.В., -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості реалізованих транспортних засобів, в обґрунтування якого зазначив, що 30 квітня 2004 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб.

Фактичні шлюбні відносини між ними були припинені у грудні 2014 року, шлюб розірвано 11.06.2015 року. За час проживання у шлюбі ними було набуте та зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 рухоме майно, а саме: 09 березня 2013 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на автомобіль Mersedes Benz Vito CDI, VIN WDF НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску а 23 квітня 2013 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на автомобіль Mersedes Benz Vito CDI, VIN WDF НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , 2006 року випуску.

ОСОБА_2 до моменту розірвання шлюбу встигла відчужити вказані транспорті засоби, їх переоформлення відбулося особисто відповідачем ОСОБА_2 у час, коли фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, та вони не вели вже спільного господарства. Позивач зазначає, що його згоди на відчуження транспортних засобів не було, грошові кошти від продажу транспортних засобів на потреби сім`ї не пішли, частину грошових коштів від продажу йому передано не було, відповідач привласнила всі кошти собі, та використала їх на власні потреби.

Про переоформленя транспортних засобів на інших власників він дізнався згодом.

В зв`язку з продажем транспортних засобів, та у зв`язку з тим, що майно вже перебуває у власності третьої особи встановити порядок користування майном не можливо. В зв`язку з чим, позивач вважає, що стягненню підлягає саме грошова компенсація у розмірі Ѕ частини вартості майна, яке відповідачем в порушення норм діючого законодавства без отримання згоди позивача було реалізовано.

На підставі наведеного вище, уточнивши позовні вимоги, позивач, в останній їх редакції, просив суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля Mersedes Benz Vito CDI, VIN WDF НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску та за 1/2 частину вартості автомобіля Mersedes Benz Vito CDI, VIN WDF НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , 2006 року випуску в загальному розмірі 213963,50 грн., витрати на проведення експертної оцінки про вартість колісних транспортних засобів в розмірі 1600 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2139,64 грн.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи.

Зокрема, судом при постановленні рішення належним чином не враховано, що спірні автомобілі є спільною сумісною власністю сторін по справі, відповідач ОСОБА_2 , без його згоди, у час, коли фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, та вони не вели вже спільного господарства, відчужила спірні транспортні засоби, грошові кошти від продажу транспортних засобів на потреби сім`ї не пішли, частину грошових коштів від продажу йому передано не було. Той факт, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були припинені на момент відчуження спірних транспортних засобів підтверджується ухвалою про відкриття провадження у справі про розірвання шлюбу від 09 грудня 2014 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано. (а.с.8)

З довідки, виданої начальником ТСЦ 1243 Єременко О.В. вбачається, що згідно ЄДР МВС за гр. ОСОБА_2 , 11.11.1980 року були зареєстровані наступні транспортні засоби:

-Mersedes Benz Vito 111 CDI, 2004 р/в, д/з НОМЕР_2 , кузов VIN WDF НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 05.03.2013 року, зареєстровано на підставі довідки рахунку ДПІ 953783 від 05.03.2013 року ТОВ «ПЛЕНТІ». 27.01.2015 року транспортний засіб перереєстровано на нового власника на підставі довідки-рахунку ААЕ НОМЕР_6 від 27.09.2015 року ФОП ОСОБА_3 ;

Mersedes Benz Vito, 2006 р.в., д/н НОМЕР_4 , кузов WDF НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 від 17.04.2013 року зареєстровано на підставі довідки-рахуноку ААВ НОМЕР_8 11.04.2013 року ПП «Престиж». 18.03.2015 року транспортний засіб перереєстровано на нового власника на підставі довідки-рахуноку ААЕ НОМЕР_9 від 10.02.2015 року ТОВ «БМ ГРУП» (а.с. 43).

Відповідно до висновку звіту про оцінку майна від 08.10.2018 року, ринкова вартість об`єктів оцінки колісних транспортних засобів, в кількості 2 одиниці, визначається порівняльним підходом, з урахуванням округлення, на дату оцінки становить 427 927,00 грн. В тому числі: Mersedes Benz Vito 111 CDI, 2004 року випуску, д/з НОМЕР_2 222289,00 грн., Mersedes Benz Vito, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_4 205638,00 грн. а.с.64-80).

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки не знайшов свого підтвердження той факт, що відчуження спірних транспортних засобів, у період перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі, відбулося не в інтересах сім`ї та будь яких доказів, на спростування цього факту позивачем не надано.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Це також передбачено частиною 3 статті 368 ЦК України

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 71 СК України визначено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджують одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до Постанови Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Презумпція спільності сумісного майна, придбаного під час шлюбу, дозволяє суду прийти до висновку що дані автомобілі є спільним сумісним майном сторін. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, та Великої Палати Верховного Суду України у Постанові від 21 листопада 2018 року у цивільній справі № 372/504/17, касаційне провадження № 14-325цс18.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що спірні автомобілі марки Mersedes Benz Vito 111 CDI, 2004 року випуску, д/з НОМЕР_2 та марки Mersedes Benz Vito, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_4 придбано сторонами справи під час перебування у шлюбі, отже в силу вимог ст. 60 СК України це майно є їх спільною сумісною власністю та кожному із подружжя належить його 1 / 2 частина.

Відповідно до статті 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подано письмово, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною 1 статті 63 СК України, частиною 1 статті 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову про стягнення компенсації вартості реалізованих транспортних засобів виходив з того, що позивачем на підтвердження перебування у шлюбі зі ОСОБА_2 , а в подальшому його розірвання було надано копію рішення суді від 11 червня 2015 року по справі № 214/10074/14, та відчуження спірних транспортних засобів, у період перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі, позивачем не надано доказів що відчуження транспортних засобів відбулося не в інтересах сім`ї.

Проте, такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, оскільки, як вбачається із витребуваної з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, при пред`явленні позову про розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 визначила час, коли шлюбні відносини між сторонами були припинені, а саме з вересня 2013 року, та вказала, що спільне господарство, на час пред`явлення позову про розірвання шлюбу, ними не ведеться. Позовна заява про розірвання шлюбу пред`явлена до суду -8 грудня 2014 року.

Я вбачається із довідки, виданої начальником ТСЦ 1243 Єременко О.В., згідно ЄДР МВС за гр. ОСОБА_2 , 11.11.1980 року були зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль марки Mersedes Benz Vito 111 CDI, 2004 р/в, д/з НОМЕР_2 , кузов VIN WDF НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 05.03.2013 року, зареєстровано на підставі довідки-рахунку ДПІ 953783 від 05.03.2013 року ТОВ «ПЛЕНТІ». 27.01.2015 року транспортний засіб перереєстрованого на нового власника на підставі довідки-рахунку ААЕ НОМЕР_6 від 27.09.2015 року ФОП ОСОБА_3

Автомобіль марки Mersedes Benz Vito, 2006 р.в., д/н НОМЕР_4 , кузов WDF НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 від 17.04.2013 року зареєстровано на підставі довідки-рахунку ААВ 268092 11.04.2013 року ПП «Престиж». 18.03.2015 року транспортний засіб перереєстровано на нового власника на підставі довідки-рахунку ААЕ 043595 від 10.02.2015 року ТОВ «БМ ГРУП».

Отже, на час відчуження транспортних засобів, а саме станом на 27.01.2015 року та на 18.03.2015 року, сторони не підтримували шлюбні стосунки та не вели спільне господарство, що свідчить про те, що відчуження спірних транспортних засобів відбулось у період перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі, однак під час фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, відбулося не в інтересах сім`ї, тому доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки, що відповідає вимогам частина друга статті 364 ЦК України.

У Постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц зроблено висновок, який згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судом, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

В таких випадках позивач вправі вимагати стягнення із відповідача 1/2 частини вартості спірного автомобіля, а не стягнення грошової компенсації виплаченого кредиту, оскільки поділу підлягає майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, або ж кошти, які були отримані в результаті відчуження майна без згоди іншого співвласника, а не кошти, за які подружжям було набуте спільне майно у період шлюбу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до висновку звіту про оцінку майна від 08.10.2018 року ринкова вартість об`єктів оцінки колісних транспортних засобів, в кількості 2 одиниці, визначається порівняльним підходом, з урахуванням округлення, на дату оцінки становить 427 927,00 грн. В тому числі: автомобіль марки Mersedes Benz Vito 111 CDI, 2004 року випуску, д/з НОМЕР_2 222289,00 грн., автомобіль марки Mersedes Benz Vito, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_4 205638,00 грн. (а.с.64-80)

Враховуючи викладене, відчуження автомобілів марки Mersedes Benz Vito 111 CDI, 2004 року випуску, д/з НОМЕР_2 вартістю 222289,00 грн. та марки Mersedes Benz Vito, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_4 , вартістю 205638,00 грн., які є спільним майном подружжя, на користь третіх осіб, а також право позивача на компенсацію Ѕ вартості спірного автомобіля, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 213963 грн. 50 коп. компенсації вартості Ѕ частини автомобіля марки Mersedes Benz Vito 111 CDI, 2004 року випуску, д/з НОМЕР_2 вартістю 222289,00 грн. та компенсації вартості Ѕ частини автомобіля марки Mersedes Benz Vito, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_4 , вартістю 205638,00 грн.

При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню, колегія суддів, з врахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 5349 грн. 10 коп., з яких 2139,64 грн. - судовий збір за подачу позову та 3209,46 грн. - судовий збір за подання апеляційної скарги (2139,64+3209,46=5349,10) та витрат на проведення експертної оцінки про вартість колісних транспортних засобів в розмірі 1600 грн.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача компенсації 1/2 частини вартості автомобіля марки Mersedes Benz Vito CDI, VIN WDF НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску в розмірі 111144,50 грн. та компенсації 1/2 частини вартості автомобіля марки Mersedes Benz Vito CDI, VIN WDF НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , 2006 року випуску в розмірі 102816 грн., а разом 213963 грн. 50 коп., стягнення судових витрат на проведення експертної оцінки про вартість колісних транспортних засобів в розмірі 1600 грн. та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 5349 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості реалізованих транспортних засобів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки Mersedes Benz Vito CDI, VIN WDF НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску в розмірі 111144,50 грн. та компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки Mersedes Benz Vito CDI, VIN WDF НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , 2006 року випуску в розмірі 102816 грн., а разом 213963 (двісті тринадцять дев`ятсот шістдесят три) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертної оцінки про вартість колісних транспортних засобів в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5349 (п`ять тисяч триста сорок дев`ять) грн. 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: