17.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/5473/19
Єдиний унікальний номер 205/5473/19
Провадження № 2/205/2258/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , треті особи Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 червня 2019 року поштою направила до суду позов до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , треті особи Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, який надійшов до суду 25 червня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з додержанням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 08 липня 2019 року позивачем подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року цивільна справа була прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року судовий розгляд справи було відкладено і визначено дату розгляду на 18 вересня 2019 року.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що їй на праві власності належить ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано у встановленому порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачів було зареєстровано з дозволу попереднього власника, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачі у спірному житловому приміщенні не проживають і ніколи не проживали, їх речей в ньому немає, комунальні послуги вони не сплачують, поточний ремонт не здійснюють, добровільно зніматися з реєстрації не бажають. Перешкод у проживанні їм ніхто не чинить. Відповідач ОСОБА_2 зобов`язувалася знятися з реєстрації та отримала від позивача грошові кошти у розмірі 1 500 гривень, проте, з реєстрації не знялася. Позивач у своїх позовних вимогах просила суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття з реєстраційного обліку.

Відповідачам ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачами відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування ј частини житлового будинку від 24 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотокругу Гупало К.В. і зареєстрованого у реєстрі за № 521, ОСОБА_5 є власником ј частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 11-12). Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 13).

На підставі договору дарування частини домоволодіння від 09 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотокругу Лозенко В.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 1214, ОСОБА_1 на праві власності належить 3/8 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 10). Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 8).

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Другою дніпропетровською держнотконторою 31 березня 2016 року і зареєстрованого у реєстрі за № 1-166, ОСОБА_1 на праві власності належить 3/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 14), право власності у встановленому законом Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 9).

Згідно з довідкою № 6096 про склад сім`ї від 10 червня 2019 року, виданої Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, у буд. АДРЕСА_1, зареєстровано відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с. 15).

07 листопада 2016 року ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 1 500 гривень за зняття з реєстраційного обліку місця проживання (а.с. 17).

Відповідно до акту обстеження, складеного 21 червня 2019 року комісією у складі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , затвердженого головою квартального комітету Боєвою Н.К., відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у буд. АДРЕСА_1 , не проживають з вересня 2015 року і по теперішній час, їх особистих речей у ньому немає, будинок перебуває в аварійному стані (а.с. 21).

ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 не є членами сім`ї позивача, у будинку не проживають, речей їх та дитини у будинку немає, комунальні послуги вони не сплачують.

На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідачі не є співвласниками буд. АДРЕСА_1 , у ньому не проживають, їх речей у будинку, належному позивачеві, немає, комунальні послуги ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не сплачують, доведених документально родинних стосунків з позивачем не мають, суд доходить висновку, що відповідачі втратили право користування спірним житловим приміщенням, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп., який з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на користь позивача у рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись . 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321, ч. ч. 1, 2 ст. 386, ст. ст. 387, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-5 ст. 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Визнати ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Визнати ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: