Справа № 456/4314/19
Провадження № 2/456/1559/2019
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 листопада 2019 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. , перевіривши матеріали справи за позовною заявою представника позивача адвоката Шлянти Надії Романівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

встановив:

Представник позивача звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між сторонами, визнати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя, набутим за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поділити спільне майно подружжя та: визнати за ОСОБА_1 право власності з наступною державною реєстрацією на Ѕ ідеальну частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності з наступною державною реєстрацією на Ѕ ідеальну частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про необхідність залишення заяви без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України при подачі позовної заяви в такій повинно міститися зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 гривень.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 передбачено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Судом встановлено, що в позовній заяві зазначено ціну позову 304732,50 грн., хоча з договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 04.09.2018 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Палінською О.В. вбачається вартість 609465,00 грн., а позивачем оплачено 3047,33 грн., тому не вірно вираховано судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру.

Суд не погоджується з таким розрахунком позивача, оскільки відповідно до пункту 9 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Пунктом а ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Отже, сума судового збору за вимогу майнового характеру у даній справі повинна становити 6094,65 грн.

Більш того, у своїй позовній заяві позивач ставить вимогу немайнового характеру, а згідно Закону України «Про судовий збір» передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду позовної заяви немайнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 гривень.

Вказане також регламентує і п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Таким чином, позивачу необхідно сплати судовий збір за вимогу немайнового характеру (визнання об`єкта спільною сумісною власності подружжя, набутим за час шлюбу) в розмірі 768, 40 грн., а за вимогу майнового характеру (визнання права власності) загальна сума судового збору у даній справі повинна становити 6094,65 грн., а з урахуванням сплаченої позиваачем суми судового збору у розмірі 3047,33 грн., тому слід доплатити 3047,32 грн., а також за другу майнову вимогу (визнання права власності) - 6094,65 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу.

Окрім цього, згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно ч. 4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Також встановлено, що представником позивача долучено ордер на надання правової допомоги серії НОМЕР_1 № 1006139, в якому не зазначено номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане, а також ордер не засвідчений печаткою адвоката.

Відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що за таких обставинпозовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву представника позивача адвоката Шлянти Надії Романівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків поданої заяви.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути її позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. С. Сас