Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1047/18
Провадження № 2/499/84/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" лютого 2019 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на наступне.

Позивач та відповідач перебували у незареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час діти проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманню, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття в кожному конкретному випадку.

Позивач в судове засідання не зявилася, про те надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву до суду не надіслав, проте надав до суду телефонограму про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовними вимогами не погоджується, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі, оскільки він не працює та має на триманні хвору сліпу мати, доказів на підтвердження зазначених обставин не надав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Позивач та відповідач мають спільних дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтв про народження.

Відповідно до довідки про склад сімї позивача, діти проживають разом з позивачем за адресою вул. Каткова 5, с. Северинівка Іванівського району Одеської області.

Відповідно до наданих довідок, дитина ОСОБА_4 є ученицею 9 класу, постійно приймає участь у змаганнях з дівочого футболу, фут залу, а дитина ОСОБА_5 є учнем 2 класу Северинівського навчально-виховного комплексу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, на утриманні позивача інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти.

Відповідно до ч. 2ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, зазначено, що дитина, в наслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження, до досягнення нею повноліття.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення чи іншими питаннями, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Статтею 18 Конвенції зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Виходячи з наведено, беручи до уваги, що відповідач, свою позицію висловив, однак жодним чином її не підтвердив, також враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про матеріальний стан відповідача, клопотань про витребування доказів позивачем не заявлено, беручи до уваги що відповідач є молодою, енергійною людиною, на утримання дітей необхідні кошти для забезпечення їм всього необхідного для навчання в школі, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1300,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття в кожному конкретному випадку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

З п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму понесених судових витрат в частині судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 56, 112, 180-183 СК України, ст.ст.4, 76, 81, 89, 141, 200, 206, 247, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована с. Северинівка Іванівського району Одеської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований Одеська область Біляївський район с. Усатове, вул. Квіткова 32) про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1300,00 (одна тисяча триста) грн., але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 21.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.01.2022 року.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1300,00 (одна тисяча триста) грн., але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 21.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.08.2029 року.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_6