Головуючий у І інстанції Литвинова І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Іванової І.В., Мельника Я.С., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з нього заборгованість за договором в розмірі 16 502 грн. 85 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 10 500 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 962 грн. 85 коп., пені в розмірі 5 040 грн. 00 коп. та понесені по справі судові витрати, посилаючись на те, що 02.01.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договірпро надання кредиту № 588781873в електронному вигляді, згідно умов якого позичальник отримав у позику гроші у розмірі 10500,00 грн., зі сплатою процентівстроком на сім календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника, що засвідчує факт укладання між сторонами кредитного договору у формі електронного документу згідно вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

09.01.2019 року строк платежу за договором закінчився, однак відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконав.

За невиконання зобов`язанняумовами договору (п.3.3) передбачена пеня у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожен день простроченнякредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобов`язання виконав належним чином, натомість відповідач увизначений строк кошти не повернув, у зв`язку із чим за договором станом на 15.05.2019року утворилась заборгованість в розмірі 16 502грн. 85 коп., якаскладається із заборгованості по тілукредиту - 10 500,00 грн., по процентах - 962,85грн. та по пені - 5 040,00 грн.

Оскільки боржник ОСОБА_1 наявну у нього заборгованість не погасив, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» звернулося до суду з позовом про стягнення з нього на свою користь заборгованості за договором в розмірі 16 502 грн. 85 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (, місцезнаходження за адресою: поштовий індекс 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15-Б, поверх 1) суму заборгованості у розмірі 11 962,85 грн.та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині зменшення розміру пені з 5 040,00 грн. до 500 грн., позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити по справі нове рішення про стягнення з відповідача заборгованості в повному розмірі - 16 502 грн. 85 коп.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (16 502 грн. 85 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02.01.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 588781873 в електронному вигляді, згідно умов якого позичальник отримав у позику грошові кошти у розмірі 10 500,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 1,31% від суми кредиту за кожен день користування кредитом строком на сім календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника (банківська карта № НОМЕР_2 ), що засвідчує факт укладання між сторонами кредитного договору у формі електронного документу згідно вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (а.с.7-8).

За невиконання зобов`язання умовами договору (п.3.3) передбачена пеня у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом.

Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 10 500,00 грн. відповідачу (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням № 3109 від 02 січня 2019 року (а.с.9). Тобто, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, тоді як позичальник - відповідач по справі, порушив договірні зобов`язання, в установлений термін не повернув належні грошові суми, внаслідок чого за договоромутворилась заборгованість, яка станом на 15.05.2019 року дорівнює 16 502 грн. 85 коп. та складається із заборгованості по тілу кредиту - 10 500,00 грн., по процентах - 962,85 грн. та пені - 5 040,00 грн., про що зазначено у розрахунку заборгованості, наявному у справі (а.с.5).

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 500,00 грн. та по процентах в розмірі 962,85 грн. не є предметом апеляційного оскарження, тому його законність та обґрунтованість в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Щодо рішення суду в частині стягнення заборгованості по пені у розмірі, меншому, ніж визначено позивачем у позовній заяві, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно умов укладеного між сторонами договору, у разі порушення йогоумов позичальник сплачує пеню у розмірі 3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного погашення заборгованості за кредитом(п.3.3. Договору).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судомвстановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором порушив, внаслідок чого за договороміснує заборгованість, що, в свою чергу, зумовило виникнення у позивача права вимагати сплати пені, передбаченої умовами договору.

Розмір пені визначений позивачем згідно п.3.3. Договору на суму 5 040,00 грн.

Відповідно до частини третьої ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд першої інстанції, зменшуючи розмір пені з 5 040,00 грн. до 500 грн., виходив з наявності у справі інших обставин, які мають істотне значення, однак доказів наявності цих обставин матеріали справи не містять, тому висновок суду про зменшення розміру пені є необґрунтованим та таким, що порушує умови Договору та норму ч. 3 ст. 551 ЦК України.

При цьому, колегія суддів, вирішуючи питання про розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, виходить з наступного.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 21Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати позикодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Таким чином, загальний розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір, встановлений законодавством України, отже не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшим за 15 відсотків суми простроченого платежу. Договором про надання позики передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання зобов`язань у вигляді пені; штраф не передбачений.

Оскільки сума простроченого платежу відповідача перед позивачем складає 11 462,85 грн. (10 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту + 962,85 грн. заборгованість за процентами), згідно ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не повинна перевищувати 1 719 грн. 43 коп. (11 462,85 грн. х 15% : 100%), які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між фінансовою компанією та фізичною особою - споживачем фінансових послуг.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення в частині стягнення пені ухвалене судом з неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду підлягає зміні із зазначенням у ньому про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 13 182 грн. 28 коп., що складається із 10 500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 962 грн. 85 коп. заборгованості за процентами та 1 719 грн. 43 коп. пені за порушення умов договору. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»- задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року змінити в частині розміру заборгованості та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за договором в розмірі 13 182 грн. 28 коп., що складається із 10 500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 962 грн. 85 коп. заборгованості за процентами та 1 719 грн. 43 коп. пені.

В іншій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя доповідач:

Судді: