ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 619/409/15-ц

Провадження № 22-ц/818/1354/19

26 лютого 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П.,Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року (суддя - Глоба М.М.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлових будинків об'єктом права сумісної власності подружжя, визнання права власності на Ѕ частину житлових будинків, поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, -

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. Просив визнати житлові будинки по АДРЕСА_1 об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнавши на ним право власності на Ѕ частину вказаних житлових будинків. Припинити за ним право спільної сумісної власності на житлові будинки.

29.10.2018 року сторони надали до суду заяву про затвердження мирової угоди, просили закрити провадження по справі.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 29.10.2018 року затверджено умови мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якої у власність ОСОБА_1 передано Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 припинивши сумісне право власності ОСОБА_2 У власність ОСОБА_2 передано Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 Провадження у справі закрито.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати. Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не встановив, що укладена мирова угода між позивачем та відповідачем порушує права та охоронювані законом інтереси третіх осіб.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_3 не є і не був співвласником спірних житлових будинків. Також апелянт не наводить обґрунтованих даних, яким чином розподіл сумісної приватної власності подружжя вплинув на його права, в чому полягає це порушення та які негативні наслідки він зазнав.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не вказує в чому саме полягає порушення його прав в результаті розподілу сумісної приватної власності між подружжям, до якої він не має ніякого відношення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що укладена між сторонами мирова угода стосується прав та обов'язків лише сторін та предмета позову, не суперечить закону та не порушує права і законні інтереси інших осіб.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Порядок вирішення питання у разі укладення сторонами мирової угоди врегульовано ст. 207 ЦПК України, відповідно до частини 4 якої укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою закриває провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи з обґрунтувань позовних вимог та положень ст. 207 ЦПК України, суд першої інстанції повинен був встановити обставини щодо належності на праві власності подружжю майна, яке вони бажають поділити, а також з'ясувати чи не перебуває спірне майно під забороною відчуження, чи не мають треті особи права власності на дане майно. Тобто з'ясувати чи не суперечать умови мирової угоди закону і чи не порушують права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 як особа, яка не приймала участі у розгляді справи, зазначав, що у частині будинку по АДРЕСА_1 який належав ОСОБА_2, зареєстровані та постійно проживають він - ОСОБА_3, його дружина - ОСОБА_5 та малолітні діти - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 наголосив на тому, що також приймав участь у ремонті та реконструкції будинку, в якому він зареєстрований та проживає.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що умови мирової угоди не порушують права та законні інтереси інших осіб, зокрема ОСОБА_3

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вказаних обставин та наведених положень закону не врахував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України, суд-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року - скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.02.2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко