З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" листопада 2019 р. Справа № 608/1053/19
Номер провадження2/608/474/2019
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М.
при секретарі судового засідання Росляк Т. Б.
з участю представника позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення, -
Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення, вказавши в позовній заяві, що вона, ОСОБА_2 , є власницею квартири АДРЕСА_1 , що стверджується договором купівлі продажу від 16 травня 2001 року серія АЕА № 143472, зареєстрованим в реєстрі за № 3089 28 травня 2001 року. Разом із нею, в цій квартирі прописаний з 08 вересня 2005 року та проживає її рідний син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується будинковою книжкою на квартиру АДРЕСА_1 . За час спільного проживання відповідач проявляв негативні риси свого характеру, що проявлялося у частих сварках, образ в мою адресу. Поведінка відповідача постійно погіршувалася, він систематично вчиняє скандали в сім`ї, зловживає алкогольними напоями та на цьому фоні погрожує мені фізичним насильством, що призвело до погіршення мого фізичного і психологічного стану. Результатами негативної поведінки відповідача стали неодноразові звернення в правоохоронні органи, та як наслідок винесення ряду постанов про накладення адмін. стягнення. Після накладення Чортківським районним судом у грудні 2017 року адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на 2 (дві) доби, відбувши покарання, відповідач ОСОБА_3 змінив свою поведінку на кращу, але це тривало не довго. У 2018 році та у 2019 році відповідач ОСОБА_3 продовжував випивати, вчиняти сварки, що негативно впливало на неї, її стан здоров`я різко погіршився, вона втратила здоровий сон та життєвий спокій через те, що відповідач систематично будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння вчиняє сварки, скандали, погрожує фізичною розправою, голосно протягом ночі кричить та співає, пошкоджує майно, яке розташоване в квартирі. Через таку поведінку та погрози відповідача, вона змушена вдень покидати своє житло, щоб уникати конфліктів, а вночі закриватися в одній із кімнат квартири, оскільки побоюється, що відповідач виконає свої погрози та позбавить її життя. У липні 2018 року через критичні обставини, які склалися у відносинах з відповідачем, побоюванням за своє здоров`я та життя, та неможливість продовження проживання у своїй власній квартирі, вона втекла з дому та попросилася тимчасово перебувати в Благодійній службі милосердя «Карітас», де і перебувала на протязі двох тижнів, про що свідчить довідка, яку надає суду. На одне з її останніх звернення в Чортківське ВП ГУНП з приводу неправомірних дій відповідача, 17 квітня 2019 року винесена постанова Чортківським районним судом за порушення ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, якою накладено стягнення на сина ОСОБА_3 у вигляді штрафу.
Відповідач жодним чином в утриманні квартири, її ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків. Крім того, що не приймає участі в утриманні житла, відповідач своїми діями нищить його, пошкоджує стіни в квартирі, міжкімнатні двері, розбиває та розламує хатні меблі, побутову техніку, тощо. Проживання разом з відповідачем є нестерпним. На прохання переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляє, а тому вона змушена подати до суду заяву про виселення відповідача, який порушує її право на спокійне життя, завдає їй моральних страждань та негативно впливає на її психологічний стан та постійно намагається завдати їй тілесних ушкоджень.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення на веб порталі судової влади України.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд, за згоди представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи.
Вислухавши представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Теслю П.О., дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення виходячи з наступного:
ОСОБА_2 , є власницею квартири АДРЕСА_1 , що стверджується договором купівлі продажу від 16 травня 2001 року серія АЕА № 143472, зареєстрованим в реєстрі за № 3089 28 травня 2001 року.
Разом із нею у зазначеній вище квартирі зареєстрований з 08 вересня 2005 року та проживає її рідний син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується будинковою книжкою на квартиру АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 починаючи з 2016 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_2 , про що свідчать постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності від 29 січня 2016 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, від 04 грудня 2017 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, від 20 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, від 08 листопада 2018 року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, від 17 квітня 2019 року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
З довідки № 39 від 26.07.2018 року благодійної служби милосердя «Карітас» вбачається, що позивачка тимчасово перебувала у липні 2018 року в Благодійній службі милосердя «Карітас» у зв`язку із тяжкими сімейними обставинами.
Таким чином, як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, позивачкою доведено можливість застосування до відповідача положення статей 157,116 ЖК України, а тому є підстави для виселення відповідача без надання іншого житла за неможливістю сумісного проживання відповідно до вимог ст. 116 ЖК України.
Надані представником позивачки докази свідчать про негативну поведінку відповідача щодо своєї матері, яка постійно погіршувалася, він систематично вчиняв скандали в сім`ї, зловживав алкогольними напоями та на цьому фоні погрожував матері фізичним насильством, що призвело до погіршення її фізичного і психологічного стану. Результатами негативної поведінки відповідача стали неодноразові звернення в правоохоронні органи, та як наслідок винесення ряду постанов про накладення на нього адміністративних стягнень, що є правовою підставою для для застосування положень ст. 116 ЖК України.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності . Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до вимог ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. ;
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про виселення є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 325, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст.116, 150 ЖК України, ст.ст. 5, 10, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 83, 89, 141, 200, 206, 258, 259, 265, 268, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення задоволити.
Виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 судові витрати по справі в загальній сумі 768, 40 гривні, які є витратами, понесеними позивачкою по сплаті судового збору при подачі позову до суду.
Повне заочне рішення складене 12 листопада 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя/підпис/
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1053/19
Заочне рішення набрало законної сили " " _______________ року.
Суддя: Л. М. Запорожець
Копію заочного рішення видано " " ______________ року.