УХВАЛА

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 521/3445/15-ц

провадження № 61-1920ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріально округу Іллічова Наталія Артемівна, публічне акціонерне товариство «Омега Банк», про визнання пунктів кредитного договору несправедливими та недійсними, визнання договорів недійсними, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборони відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 жовтня 2016 рокуповернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_1, відхилено.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року залишено без змін.

14 січня 2019 року (відповідно до відмітки на конверті) ОСОБА_1 направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року, в якій просив скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом із таких підстав.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року та постанови Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою зазначеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду свідчить про те, що повний її текст складено 17 вересня 2018 року.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови апеляційного суду, строк її касаційного оскарження обчислюється з дня складення повного її тексту ? 17 вересня 2018 року, а останній день такого строку припадає на 17 жовтня 2018 року.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень текст оскаржуваної постанови Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року надіслано судом 24 вересня 2018 року, зареєстровано 26 вересня 2018 року, оприлюднено 28 вересня 2018 року.

Клопотання мотивоване тим, що касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

В клопотанні скаржник зазначив, що розгляд справи за його апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції відбувся в приміщенні апеляційного суду 06 вересня 2018 року без участі позивачів, яких суд належним чином не повідомив про дату та час розгляду справи.

Копію оскаржуваної постанови від 06 вересня 2018 року суд апеляційної інстанції на адресу скаржника та іншого позивача у справі не надсилав. Крім цього, скаржник вказав, що матеріали справи не містять відомостей про направлення судом апеляційної інстанції на адресу скаржника та іншого позивача по справі копій оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Про наявність постанови Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року скаржник дізнався 11 грудня 2018 року від інформаційного центру Апеляційного суду Одеської області.

17 грудня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси надав скаржнику копію оскаржуваної постанови апеляційного суду.

З огляду на те, що апеляційне провадження у даній справі відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ухвалу апеляційного суду про призначення справи до розгляду на 06 вересня 2018 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10 липня 2018 року, а короткий текст оскаржуваної постанови від 06 вересня 2018 року ? 28 вересня 2018 року, а також враховуючи відсутність посилань в касаційній скарзі на обставини, які перешкоджали скаржнику вжити всіх можливих заходів для отримання інформації про рух справи, отримання копії тексту постанови та оскарження її у передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України строк, наведені причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними та бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням строку для наведення підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.

Керуючись статтями 185,390, 392,393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріально округу ІллічоваНаталія Артемівна, публічне акціонерне товариство «Омега Банк», про визнання пунктів кредитного договору несправедливими та недійсними, визнання договорів недійсними, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборони відчуження нерухомого майна залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько