Справа № 654/2118/19
Провадження №2/654/877/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

Позивач 20 червня 2019 року звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Позов мотивований тим, що орган опіки та піклування в серпні 2018 року ініціював питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 . Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено, проте відповідачка свого ставлення до дитини не змінила, продовжує зловживати спиртними напоями. Зазначені обставини, на думку позивача, є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що вказані у позові, просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що не зловживає алкоголем, дитиною займається.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

ОСОБА_2 разом з сином проживає в с. Чулаківка Голопристанського району Херсонської області.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на висновок органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина, а також на акти обстеження житлових і матеріальних умов проживання.

Так, актом від 24 травня 2019 року встановлено, що від ОСОБА_2 було відчутно запах алкоголю, вона похитувалась та плутано висловлювала свої думки.

Згідно акту від 06 червня 2019 року під час перевірки в будинку було брудно, приготовленого сніданку для дитини не було, відповідачка та її співмешканець знаходилися у стані сп`яніння.

Актом від 18 квітня 2019 року засвідчено, що під час перевірки в будинку було тепло, чисто, приготовлена їжа, дитина одягнена по сезону, підлога застелена килимами, відповідачка повідомила, що працює по найму, а дитина в цей час знаходиться з матір`ю.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У ході розгляду справи ОСОБА_2 пояснила, що раніше вживала алкоголь, але вже тривалий час не зловживає, піклується про сина.

У тексті висновку органу опіки та піклування відсутні посилання на встановлені факти про таку поведінку чи бездіяльність відповідачки, які б вказували на доцільність позбавлення її батьківських прав.

За змістом позовної заяви та пояснень сторін в суді вбачається, що підставою позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини, позивач зазначає зловживання відповідачкою алкоголем, не реагування ОСОБА_2 на зауваження з боку членів опікунської ради.

З аналізу наявних у справі письмових доказів не можна встановити будь-які факти, на підставі яких можна було б встановити винну поведінку ОСОБА_2 , яка суперечить інтересам дитини.

Орган опіки та піклування фактичних обставин щодо виконання відповідачем батьківських обов`язків не встановив, обмежився лише оглядом місця проживання відповідача та свій висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав обґрунтував зловживанням відповідачкою алкоголем.

За викладених обставин вказаний висновок є необґрунтованим, формальним та не може бути прийнятим як такий, що доводить винну поведінку ОСОБА_2 в ухилянні від виховання дитини та свідомого нехтування батьківськими обов`язками.

Суд звертає увагу, що саме лише твердження позивача про зловживання відповідачкою алкоголем не може вважатись достатньою підставою для позбавлення її батьківських прав, оскільки жодних фактів про те, що відповідачка в сім`ї створює таке середовище, яке суперечить інтересам дитини, яке є неблагонадійним, а позбавлення дитини будь-яких зв`язків із матір`ю буде відповідати її (дитини) найкращим інтересам, вказаний висновок суду не містить. Суд також враховує, що ОСОБА_2 заперечує проти позбавлення батьківських прав, що свідчить про інтерес до свого сина.

За наведених обставин позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити повністю.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини та покласти на орган опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2019 року.

Суддя В. М. Сіянко