Справа № 697/1432/19
Провадження № 2/697/494/2019
07 листопада 2019 року
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Русакова Г.С.
за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каневі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» (в зв`язку зі зміною 18.07.2019 року типу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне - перейменовано на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 січня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк «країни» та ОСОБА_1 укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . Одночасно із підписанням заяви до договору комплексного банківського обслуговування з відповідачем було укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії.
Відповідно до п. 6.1. даної заяви відповідач погодився з умовами користування кредитом та підтвердив укладення кредитного договору.
Строк кредитування встановлюється на строк дії платіжної картки, але в будь-якому випадку строк кредитування не повинен перевищувати 36 місяців.
Відповідно до п. 6.7 заяви на встановлення кредитної лінії відповідач повинен був щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового платежу, який складає 0% від суми заборгованості, сплачувати відсотки, нараховані на суму заборгованості за кредитною лінією.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту у випадку прострочення виконання зобов`язань відповідачем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу, відсотків, комісійної винагороди, але не більше 15% простроченого платежу.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору 22 травня 2018 року йому направлена претензія з вимогою повного погашення заборгованості протягом тридцяти календарних днів з дня отримання претензії. Відповідачем претензія виконана не була.
Отже, останнім порушуються умови договору та станом на 21.05. 2019 року за відповідачем рахується наступна заборгованість:
-заборгованість по кредиту 9494,93 гривень;
-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 563,23 гривень;
-заборгованість за розрахунково-касве обслуговування 12,50 гривень;
-сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом 1272,40 гривень;
- сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості 251,79 гривень;
- 3% річних від прострочених сум заборгованості - 119,65 гривень
В судове засідання представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» не з`явився. До початку судового засідання представником за довіреністю Оніщенко В ОСОБА_2 подано заяву від 31.07.2019 року з проханням проводити розгляд справи без участі позивача, підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву не подано.
Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 24.01 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . Одночасно із підписанням заяви до договору комплексного банківського обслуговування відповідачем було укладено заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п. 6.1. даної заяви ОСОБА_1 погодився з умовами користування кредитом та підтвердив укладення кредитного договору.
Відповідно до п. 6.2 даної заяви видача кредитних коштів здійснюється в національній валюті на картковий рахунок № НОМЕР_2 .
Пункт 6.7 заяви на встановлення кредитної лінії передбачає, що відповідач повинен був щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового платежу, який складає 0% від суми заборгованості, сплачувати відсотки, нараховані на суму заборгованості за кредитною лінією.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту у випадку прострочення виконання зобов`язань відповідачем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу, відсотків, комісійної винагороди, але не більше 15% простроченого платежу.
З моменту отримання кредиту відповідач ОСОБА_1 допускав порушення умов повернення грошових коштів, оскільки своєчасно, нерегулярно та не в повному обсязі здійснював платежі, передбачені договором та достатніх для погашення договірних своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за його користування.
22.05.2018 року банком було направлено на адресу ОСОБА_1 претензію за №121.20-17/648, яка залишена останнім без належного реагування, заборгованість перед банком погашена не була.
Доказів повернення несплаченої суми грошових коштів, або повідомлення про підстави неможливості погашення боргу відповідачем суду не надано.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором від 24.01.2018 року.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст. 549, 550 ЦК України. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).
Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З моменту отримання кредиту відповідач допускав порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснював в повному обсязі платежів, передбачених договором та достатніх для погашення його договірних зобов`язань з оплати кредиту та процентів за його користування.
Розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 9494,93 грн. та процентами в сумі 563,23 грн. підтверджується розрахунком, наданим позивачем, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.
Таким чином, стягненню з відповідача в повному обсязі підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 9494,93 грн. та процентами в сумі 563,23 грн.
Крім того, відповідно до умов договору від 24 січня 2018 року, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 12,50 гривень; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом 1272,40 гривень;
За розрахунком, що наданий позивачем, слід з відповідача стягнути, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, суму інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості 251,79 гривень; 3% річних від прострочених сум заборгованості 119,65 гривень, які нараховані станом на 21.05.2019 року.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 509, 514, 526, 546, 549-551, 610, 611, 616, 624, 625, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 280, 281 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ :
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Головуючий підпис Г.С. Русаков
з оригіналом згідно: оригінал зберігається в матеріалах справи № 697/1432/19
Головуючий Г . С . Русаков