Справа № 755/9114/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарями Рудь Н.В., Юдицьким К.О.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача

Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» Савенко О.І.

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ», голови правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» ОСОБА_4 за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання дій товариства в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі незаконними, визнання рішень правління незаконними, визнання Статуту товариства частково недійсним, визнання договору недійсним, зобов»язання вчинити певні дії, в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ», голови правління Садівницького товариства «ДВРЗ» ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними. Свої вимоги мотивувала тим, що є власником земельної ділянки та садового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та є членом Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ». 08 жовтня 2014 року вказаний будинок було відключено від електромережі садівницького товариства. 16 червня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили 15 липня 2015 року, зобов'язано Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» підключити спірний будинок до електромереж. Однак 13 жовтня 2015 року позивачу направлено повідомлення правління садівничого товариства про наявність боргу за електроенергію у розмірі 1 976,40 грн. та членських внесків у розмірі 600,00 грн. Просить суд визнати неправомірними дії правління та голови правління - посадової особи ОСОБА_4 щодо сплати за електричну енергію за показаннями технічного лічильника, визнати неправомірними дії правління та голови правління - посадової особи ОСОБА_4 щодо зобов»язання сплати боргу у розмірі 600,00 грн. за членські внески за 2015 рік.

Позивачем неодноразово доповнено позовні вимоги та остаточно просив: про визнання рішень правління та голови правління ОСОБА_4 щодо сплати за електричну енергію за показаннями технічного лічильника, рішення правління та голови правління ОСОБА_4 щодо сплати боргу за енергопостачання у розмірі 600,00 грн. та за членські внески за 2015 рік у розмірі 600,00 грн. незаконними, визнати постанову № 6 від 12 червня 2016 року про заборгованість станом на 18 травня 2016 року незаконною, зобов'язати Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ», в особі голови правління ОСОБА_4 підключити садовий будинок по АДРЕСА_2 до електромережі садового товариства, накласти штраф на відповідача у розмірі 172 грн. 70 коп., визнати постанову № 11 від 13 жовтня 2013 року про сплату за електроенергію по показниках контрольних лічильників, встановлених на стовпах, незаконною, про визнання дій товариства в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі незаконними, зобов"язання Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління не чинити перешкоди при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі садового будинку АДРЕСА_2 по договору № С1-418-16/50523 від 10 червня 2016 року про стандартне приєднання садового будинку АДРЕСА_2 до електромережі Публічного акціонерного товариства "Київенерго", визнати п.3.8, п. 3.10, п. 6.7 Статуту Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» та постанови правління в протоколах № 1 від 05 січня 2013 року, № 11 від 13 жовтня 2013 року, № 17 п.3 від 05 червня 2014 року, № 21 від 27 вересня 2014 року, № 23 від 29 листопада 2014 року, № 6 від 12 червня 2016 року, які винесені на підставі положення Статуту: п.3.8,3.10,6.7 та суперечать чинному законодавству щодо діяльності громадського об"єднання Садівницького товариства "ДВРЗ".

26 липня 2016 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_5 до Садівницького товариства «ДВРЗ», голови правління Садівницького товариства «ДВРЗ» ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

14 квітня 2017 року ухвалою суду у задоволенні заяви позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовлено.

13 лютого 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судове засідання не з'явилась , хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» Савенко О.І. позовні вимоги не визнала. Підтримала відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначено, що основними обов'язками члена кооперативу є, зокрема, додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Однак позивач має заборгованість по сплаті за спожиту електричну енергію та членські внески, тому садовий будинок відключений від електропостачання. Положення Статуту базуються на нормах Закону України «Про кооперацію», тому є законними. Рішення правління прийняті відповідно до положень Статуту. Додатково пояснила, що Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 регулюються правовідносини між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами. У пункті 1.3 Правил постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом. Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» не є постачальником електроенергії і має право згідно умов укладеного договору отримувати електроенергію від постачальника як споживач та вирішувати питання щодо подальшого забезпечення електроенергією членів товариства. Питання щодо здійснення розрахунків за електричну енергію членами садівничого товариства мають вирішуватися відповідно до установчих документів садівничого товариства та/або прийнятих на загальних зборах членів садівничого товариства рішень.

Відповідач голова правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала. Підтримала письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що позивач є членом садівничого товариства та має заборгованість по оплаті вартості наданих послуг з постачання електроенергії, останній платіж було зроблено 30 травня 2012 року. Відповідно до положень Статуту член товариства зобов»язаний виконувати вимоги Статуту, рішення загальних зборів садівничого товариства та його правління. Відповідно до Протоколу № 1 від 05 січня 2013 року засідання правління Товариства прийнято рішення централізовано установити електролічильники на стовпах, тобто зовні приміщень членів садового товариства, яке позивач відмовляється виконувати. Також позивач має заборгованість по сплаті членських внесків. Згідно п.3.6 Статуту Садівничого товариства електромережі, побудовані на території товариства є власністю садового товариства і обслуговуються за рахунок його коштів. Ділянка позивача підключена до систем електрозабезпечення Товариства і користувалась електричною енергією (а.с. 106-110, том 1).

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що на стадії проектування Садівничим товариством «Садівницьке товариство «ДВРЗ» було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергоінвестмонтаж» у погодженні проекту зовнішнього електропостачання садового будинку АДРЕСА_2 у зв»язку з наявністю у позивача заборгованості перед товариством, що унеможливлює виконання зобов»язань за укладеним договором про приєднання (а.с.56-59, том 2).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач є власником садового будинку НОМЕР_2 та земельної ділянки, місце розташування яких: АДРЕСА_2(а.с. 7, 8, том 1) та членом Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» (а.с. 8, том 1).

Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» є юридичною особою, основним завданням Товариства є організація членів колективу для вирощування сільськогосподарської продукції, а також створення умов для проведення відпочинку їх сімей (п.1.8 Статуту) (а.с. 65-68, 149-153,том 1).

Наказом № 5 від 17 березня 2013 року на підставі рішення правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» призначено головою правління з 17 березня 2013 року відповідача ОСОБА_4 (а.с. 139, том 1).

Позивач просив про визнання дій товариства в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі незаконними, зобов"язання Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління не чинити перешкоди при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі садового будинку АДРЕСА_2, зобов'язати Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління ОСОБА_4 підключити садовий будинок по АДРЕСА_2 до електромережі садового товариства.

Підставою для задоволення позовних вимог зазначено, що 10 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та позивачем укладений договір про стандартне приєднання, за яким до електричних мереж виконавця послуг приєднується садовий будинок НОМЕР_2. Однак 23 червня 2016 року садовий будинок було відключено від електромережі садівницького товариства, Публічним акціонерним товариством «Київенерго» призупинено роботи на виконання договору про стандартне приєднання.

На підтвердження надано договір про стандартне приєднання, укладений 10 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та позивачем, за яким до електричних мереж виконавця послуг приєднується садовий будинок АДРЕСА_2, місце (точка) забезпечення потужності об»єкта Замовника встановлюється: розподільчі мережі 0,4 кВ КТП 8054, квитанцію про оплату послуг, додаток 1 до Договору приєднання, інформацію Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про звернення голови Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» щодо зупинення робіт з приєднання садового будинку до електричних мереж (а.с. 60-80, том 2).

Судом встановлено, що у зв»язку із зверненням голови Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» про незгоду надати дозвіл через наявність у позивача заборгованості Публічним акціонерним товариством «Київенерго» зупинено роботи з приєднанням садового будинку до електричних мереж.

За встановлених обставин порушено права споживача послуг з електропостачання на підключення садового будинку до електричних мереж.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ», голови правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» ОСОБА_4 за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання дій товариства в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі незаконними, визнання рішень правління незаконними, визнання Статуту товариства частково недійсним, визнання договору недійсним, зобов»язання вчинити певні дії частково. Визнати дії Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі садового будинку АДРЕСА_2 незаконними. Зобов"язати Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління не чинити перешкоди при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі садового будинку АДРЕСА_2.

Позовні вимоги про зобов'язання Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління ОСОБА_4 підключити садовий будинок по АДРЕСА_2 до електромережі садового товариства не підлягають задоволенню, оскільки підключення електропостачання не входить в обов»язки голови правління.

Позивач просив про визнання рішень правління та голови правління ОСОБА_4 щодо сплати за електричну енергію за показниками технічного лічильника, рішення правління та голови правління ОСОБА_4 щодо сплати боргу за енергопостачання у розмірі 600,00 грн. та за членські внески за 2015 рік у розмірі 600,00 грн. незаконними.

Підставою позовних вимог зазначено отримання письмового повідомлення про наявність боргу по сплаті за електроенергію та членські внески, наявність відповідного рішення правління.

На підтвердження надано копію протоколу № 6 від 12 червня 2016 року, копію протоколу № 11 від 13 жовтня 2013 року (а.с. 38, 39,том 1), квитанції про оплату вартості наданих послуг з постачання електроенергії (а.с. 40-41, том 1).

Представник відповідача Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» Савенко О.І. заперечувала проти заявлених вимог, зазначила у відзиві, що позивач має заборгованість за надані послуги з постачання електроенергії, яка становить у розмірі 1760.81 грн., зокрема, за 2015 рік у розмірі 600,00 грн. та заборгованість по сплаті членських внесків за період з 2013 по 2016 роки в розмірі 1400.00 грн. Згідно положень Статуту член Товариства зобов'язаний виконувати вимоги статуту, рішення загальних зборів та його правління, своєчасно сплачувати вступні, пайові, членські та цільові внески, встановлені загальними зборами товариства та його правлінням. Щодо зняття показань із зовнішнього лічильника, то протоколом № 1 від 05 січня 2013 року на засіданні правління Товариства прийнято рішення централізовано установити електролічильники на стовпах, тобто ззовні приміщень членів садового товариства. Відповідне встановлення зовнішніх електролічильників було проведено за рахунок коштів Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» всім членам товариства, включаючи Позивача. Цей лічильник підключений до будинку позивача з 2013 року. Членами правління за участі Позивача було проведено перевірку показань електролічильників, встановлено розбіжність у показниках Позивача і Відповідача, що становить 3049 квт./год., заборгованість Позивача за сплату електричної енергії становить 1760.81 грн.

Пунктом 3.2. Статуту до основних джерел надходження коштів Товариства віднесені вступні, пайові, членські та цільові внески учасників Товариства.

Відповідно до п.3.5. Статуту самостійно вирішує всі питання щодо фінансування власної діяльності, визначає характер, розміри, порядок формування га використання фондів і коштів.

Згідно п.3.6. Статуту електромережі, побудовані на території Товариства, є власністю садівничого товариства і обслуговуються (включаючи ремонт) за рахунок його коштів.

Судом встановлено, що рішенням правління, яке оформлено протоколом № 6 від 12 червня 2016 року визначено розмір заборгованості позивача станом на 18 травня 2016 року за спожиту електричну енергію в розмірі 2748,80 грн., членських внесків - 1100,00 грн. та у разі несплати боргів та непідписання договору постачання електроенергії до садового будинку позивача буде припинено. Рішенням правління, яке оформлено протоколом № 11 від 13 жовтня 2013 року визначено проведення сплати по показникам контрольних лічильників, які встановлені на стовпах, не пізніше 01 листопада 2013 року через невідповідність показникам лічильників, які встановлені в будинках.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення(визнання) порушених(оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в ст. 16 ЦК України.

Як правило власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Сам по собі факт наявності рішення правління про встановлення розміру боргу за послуги електропостачання та членські внески не тягне за собою порушення законних прав і інтересів споживача до тих пір, поки не будуть діями відповідача вчинені інші дії. Зазначене рішення може бути визнаним в якості доказу при вирішенні спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від енергопостачання у зв'язку з виявленням порушення неправомірними або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків, заподіяних енергопостачальній організації порушенням Правил, при вирішення яких суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаному рішенню.

Більш того, питання встановлення наявності заборгованості по сплаті за спожиту електричну енергію та членських внесків, так і питання про сплату за електричну енергію за показаннями технічного лічильника відповідно до Статуту віднесені до внутрішній діяльності. Тому не підлягають захисту в судовому порядку.

Позивач просив про визнання п.3.8, п. 3.10, п. 6.7 Статуту товариства частково недійсними.

Підставою для визнання окремих положень Статуту садового товариства (п.3.8, п.3.10. п.6.7.) позивач зазначає невідповідність положень Статуту Правилам користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.

Представник відповідача заперечувала, зазначив у відзиві, що основним законом, який регулює діяльність відповідача та у відповідності з яким створено Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» є Закон України «Про кооперацію». Згідно ст. 6 цього Закону відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Положення Статуту базуються на положеннях Закону, тому відсутні підстави для визнання окремих положень недійсними.

Відповідно до п.3.8 Статуту Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» розрахунки членів Товариства за спожиту електроенергію здійснюються на підставі показань приладів обліку за діючими тарифами, розмір яких встановлює правління Товариства. Розрахунковим періодом для оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, а плата за електроенергію по розрахунковому періоду вноситься не пізніше 15 числа наступного місяця (п.3.9 Статуту) У разі несплати за спожиту енергію до кінця розрахункового періоду, в якому повинен бути здійснений платіж, Товариство має право відключити боржника від електричної мережі (п.3.10, п. 6.7 Статуту).

Основним законом, який регулює діяльність відповідача та у відповідності з яким створено Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» є Закон України «Про кооперацію».

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану (ч.1 ст. 6 Закону).

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про кооперацію» відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Основними принципами кооперації згідно із статтею 4 Закону України «Про кооперацію» є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос).

Відповідно до ст. 8 цього Закону Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Статут кооперативу повинен містити такі відомості, зокрема, права і обов'язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов'язань щодо їх сплати. Статут може містити інші пов'язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про громадські об'єднання» громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Частиною п'ятою статті 1 Закону визначено, що громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об'єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

В ст. 2 зазначеного Закону визначені принципи утворення і діяльності громадських об'єднань, одним з яких є добровільність, яка передбачає право особи на вільну участь або неучасть у громадському об'єднанні, у тому числі в його утворенні, вступі в таке об'єднання або припиненні членства (участі) в ньому.

Проаналізувавши зміст п.п. 3.8., 3.10., 6.7. Статуту суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам Закону України «Про кооперацію».

Отже, позовні вимоги про визнання п. 3.8, п. 3.10, п. 6.7 Статуту товариства недійсними не підлягають задоволенню.

Позивач просив визнати рішення правління, які оформлені в протоколах № 1 від 05 січня 2013 року, № 11 від 13 жовтня 2013 року, № 17 (п.3) від 05 червня 2014 року, № 6 від 12 червня 2016 року.

Судом встановлено, що рішенням правління, яке оформлено протоколом № 1 від 05 січня 2013 року на засіданні правління Товариства прийнято рішення централізовано установити електролічильники на стовпах, тобто ззовні приміщень членів садового товариства (а.с. 154, том 1).

Рішенням правління, яке оформлено протоколом № 6 від 12 червня 2016 року встановлена заборгованість позивача станом на 18 травня 2016 року, яка складає: із заборгованості за електричну енергію в розмірі 2748,80 грн., за членські внески - 1100,00 грн. У разі несплати боргів та непідписання договору постачання електроенергії до садового будинку позивача буде припинено.

Згідно рішення правління, яке оформлено протоколом № 11 від 13 жовтня 2013 року визначено проведення сплати по показникам контрольних лічильників, які встановлені на стовпах не пізніше 01 листопада 2013 року через невідповідність показникам лічильників, які встановлені в будинках.

Згідно рішення правління, яке оформлено протоколом № 17 від 05 червня 2014 року про відключення від електричної енергії членів товариства, які не сплатять борг до 01 серпня 2014 року з подальшим виведенням цих членів зі складу товариства (розділ V, п.5.13, розділ 1VСтатуту) (а.с. 156, том 1).

Представник відповідача заперечувала, зазначивши у відзиві, що питання здійснення розрахунків за споживання електричної енергії членами садівничого товариства відносяться до внутрішньої діяльності Товариства.

З огляду на викладене, зазначені вимоги не підлягають судовому захисту.

Позивач просив визнати такими, що втратили чинність рішення правління, які оформлені в протоколах № 21 від 27 вересня 2014 року та № 23 від 29 листопада 2014 року.

Підставою зазначено, що рішенням Дніпровського районного суду від 16 червня 2015 року визнано незаконними постанови правління № 21 від 27 вересня 2014 року та № 23 від 23 листопада 2015 року про відключення садового будинку, тому вони втратили чинність.

Згідно рішення правління, яке оформлено протоколом № 21 від 27 вересня 2014 року про відключення садового будинку боржника через наявність заборгованості та № 23 від 23 листопада 2015 року не підключати садовий будинок боржника ОСОБА_5 до електромережі (а.с.157, 158, том 1).

Визнання зазначених рішень правління судом незаконними не потребують визнаннями такими, що втратили чинність, тому судом не встановлено правових підстав для визнання такими, що втратили чинність рішення правління, які оформлені в протоколах № 21 від 27 вересня 2014 року та № 23 від 29 листопада 2014 року.

Позивач просив про визнання договору про взаємовідносини між Садівничим товариством «Садівницьке товариство «ДВРЗ» та його членами недійсним.

Підставою зазначено отримання поштою витягу з протоколу правління № 6 від 12 червня 2016 року та проекту договору про взаємовідносини між Садівничим товариством «Садівницьке товариство «ДВРЗ» та його членами.

На підтвердження надано проект договору про взаємовідносини між Садівничим товариством «Садівницьке товариство «ДВРЗ» та його членами, який сторонами не підписано (а.с.6-8).

Відповідно до норм цивільного законодавства договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Та навпаки недосягнення сторонами у належній формі згоди хоча б по одній з істотних умов договору може стати наслідком визнання такого договору неукладеним.

Так, до істотних умов договору належать умови про предмет договору, умови, які названі в законі або інших правових актах як істотні або необхідні для договорів цього вигляду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Правочин вважається недійсним з моменту його вчинення і до нього застосовуються наслідки двосторонньої реституції, передбачені ст. 216 ЦК України.

Сторони погодили, що договір про взаємовідносини між Садівничим товариством «Садівницьке товариство «ДВРЗ» та його членами сторонами не укладено.

Оскільки договір є неукладеним, фактично не існує як юридичний факт, не тягне виникнення, зміни або припинення цивільних прав і обов'язків і, відповідно, не може бути визнаний недійсним.

Позивач просив накласти штраф на Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» у сумі 172 грн. 70 коп. у розмірі двократної вартості недовідпущеної 157 квт споживачу електричної енергії.

Підставою для задоволення вимог зазначено припинення постачання електричної енергії до садового будинку 23 червня 2016 року.

Пунктом 44 Правил користування електричною енергією для населення, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04 травня 2006 року встановлено у разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії.

Зазначені Правила регулюють відносини між громадянами (далі - споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками (п.1).

Оскільки основним завданням Товариства є організація членів колективу для вирощування сільськогосподарської продукції, а також створення умов для проведення відпочинку їх сімей, то Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» не є енергопостачальником, з вини якого припинено електропостачання.

Тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про накладення штрафу.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_5 до Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ», голови правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» ОСОБА_4 за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання дій товариства в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі незаконними, визнання рішень правління незаконними, визнання Статуту товариства частково недійсним, визнання договору недійсним, зобов»язання вчинити певні дії слід задовольнити частково. Визнати дії Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі садового будинку АДРЕСА_2 незаконними. Зобов"язати Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління не чинити перешкоди при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі садового будинку АДРЕСА_2. В решті позовних вимог відмовити.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за чотири позовні вимоги немайнового характеру у розмірі по 551,20 грн. за кожну, відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги немайнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 16, 203, 215, 627 ЦК України, Законом України "Про кооперацію", Законом України "Про громадське об"єднання", Правилами користування електричною енергією для населення, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04 травня 2006 року, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ», голови правління Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» ОСОБА_4 за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання дій товариства в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі незаконними, визнання рішень правління незаконними, визнання Статуту товариства частково недійсним, визнання договору недійсним, зобов»язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління щодо перешкод при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі садового будинку АДРЕСА_2 незаконними.

Зобов"язати Садівниче товариство «Садівницьке товариство «ДВРЗ» в особі голови правління не чинити перешкоди при виконанні робіт із стандартного приєднання до електромережі садового будинку АДРЕСА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Садівничого товариства «Садівницьке товариство «ДВРЗ», код платника податків 25193879, юридична адреса: 02218, вул. 5 Садова, 26, Дніпровський район, м. Київ, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п"ятсот п"ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2019 року.

Суддя Н.Є.Арапіна