КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/440/19
Провадження № 2/552/444/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2019 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, що продовжують навчання,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2019 позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про стягнення на її користь аліментів на утримання двох повнолітніх дітей, що продовжують навчання, а саме ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком зазначених осіб, сплачував аліменти за рішенням суду, на даний час діти досягли повноліття та є студентами підготовчого відділення для підготовки громадян України до вступу у вищі навчальні заклади, не працюють, потребують матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину на період навчання з 27.01. 2019 по 31.05.2019.

Провадження у справі відкрито 28.01.2019.

12.02.2019 відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково та посилаючись на скрутне матеріальне становище та те, що на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, а також непрацездатні за віком батьки, просив стягнути з нього аліменти у розмірі по 1000 грн на кожну дитину.

У судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила стягнути аліменти у розмірі по 1500 грн на кожну дитину.

Відповідач щодо позовних вимог пояснив, що він має скрутний матеріальний стан, сплачує аліменти на свою малолітню доньку у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, як єдиний син, надає матеріальну допомогу своїм непрацездатним за віком батькам та немає змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Також зазначав, що діти навчаються на підготовчих курсах Полтавської медичної стоматологічної академії, заняття тривають три години , з 16.00 до 19.00 , що вони не є студентами навчального закладу, син має змогу працювати, а донька є інвалідом 2 групи з дитинства , отримує пенсію по інвалідності, докази про те, що діти не працюють, не мають доходів та потребують матеріальної допомоги відсутні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та не заперечується відповідачем, які навчаються на підготовчому відділенні ( курси) для підготовки громадян України до вступу у вищі навчальні заклади Української медичної стоматологічної академії з 01.10.2018 по 31.05.2019.

Вирішуючи спір суд керується наступним.

Статтею 199 СК України передбачено:

1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Отже обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 3 ЗУ « Про освіту» передбачено право на освіту, а саме кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Ч. 1 ст. 9 цього закону передбачені форми здобуття освіти, а саме . особа має право здобувати освіту в різних формах або поєднуючи їх. Основними формами здобуття освіти є: інституційна (очна (денна, вечірня), заочна, дистанційна, мережева); індивідуальна (екстернатна, сімейна (домашня), педагогічний патронаж, на робочому місці (на виробництві); дуальна.

Здобувачі освіти це - вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, аспіранти (адюнкти), докторанти, інші особи, які здобувають освіту за будь-яким видом та формою здобуття освіти.

ч. 1 ст. 61.ЗУ " Про вищу освіту" передбачено, що особами, які навчаються у закладах вищої освіти, є: 1) здобувачі вищої освіти; 2) інші особи, які навчаються у закладах вищої освіти.

Із довідки Української медичної стоматологічної академії без номеру і дати убачається, що діти не є студентами вказаного вищого учбового закладу, а навчаються на підготовчому відділенні ( курсах) для підготовки громадян України до вступу у вищі навчальні заклади.

Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачеві в даному випадку лежить обовязок доведення відсутності у дітей будь-якого доходу, потреби у матеріальній допомозі, можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу.

Із довідки УМСА убачається що за розкладом занять на підготовчих курсах навчання триває з понеділка по п»ятницю з 16.00 до 19.15 год.

Однак жодного доказу про те, що діти не працюють , не мають доходу та потребують матеріального утримання від відповідача позивач не надала.

ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи з дитинства безстроково, а отже має право на отримання пенсії ( а.с.15) , однак позивач не заявляла вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину інваліда , з підстав її інвалідності та потреби у зв»язку з цим додаткових витрат, та не надавала довідки про розмір її пенсії у зв»язку з інвалідністю. Позовні вимоги про стягнення аліментів на цю дитину обґрунтовані лише продовженням навчання.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ч.7 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Витрати по справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_5, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Треті особи: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

ОСОБА_4 АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Суддя Л.М. Васильєва