АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/356/19Головуючий у 1-й інстанції Міщенко К.М. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
Категорія: на ухвалу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.

судді Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

заявник (скаржник) - ОСОБА_3,

заінтересована особа - Державна міграційна служба України в особі Добропільського районного відділу Донецької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заявника на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.01.2019 (суддя в суді першої інстанції - Міщенко К.М.) про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення особи), заінтересована особа - Державна міграційна служба України в особі Добропільського районного відділу Донецької області, :

в с т а н о в и в :

10.01.2019 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, якою просив встановити факт, що має юридичне значення, про те, що він є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Харцизьк Донецької області, зареєстрований АДРЕСА_1 В обґрунтування вказав на те, що у зв'язку з вимушеним переселенням із зони бойових дій в Донецькій області ним були втрачені документи, що підтверджують його особу, зокрема, паспорт, отже наявна необхідність у встановленні в порядку окремого провадження особи заявника, так як міграційна служба м. Добропілля Донецької області (де заявник одержував паспорт) не змогла допомогти з вирішенням цього питання - картотека з відповідними документами залишилась на непідконтрольній Україні території.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.01.2019 відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою, оскільки норми ЦПК України не передбачають можливості встановлення особи в порядку розгляду справ окремого провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, заявник подав 23.01.2019 через відділення поштового зв'язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вказано на те, що ст. 315 ЦПК України передбачено можливість розгляду його заяви в порядку окремого провадження. В постанові КМУ від 25.03.2015 №302 вказано, що особа, яка втратила паспорт та не змогла надати Державній міграційній службі документів, що підтверджують її особу, має право встановити свою особу в судовому провадженні. Без встановлення особи заявника його права зазнають обмежень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Крім того, за змістом ч.ч.6, 9 ст.16 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» рішення про оформлення документа, у тому числі замість втраченого або викраденого, який було оформлено із застосуванням засобів Реєстру, приймається розпорядником Реєстру, Міністерством закордонних справ, ЗДУ, уповноваженим органом з питань цивільної авіації, капітаном морського порту за результатами ідентифікації заявника. Замість втраченого або викраденого документа уповноважений суб'єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, після встановлення факту видачі раніше такого документа особі, яка заявила про його втрату або викрадення, оформляє та видає новий документ.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 цього Закону визначено, що розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 №360, визначено, що державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено загальний порядок видачі та відновлення паспорта.

Згідно ч.1 ст.10 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Апеляційний суд враховує, що перелік фактів, що мають юридичне значення та можуть встановлюватися в порядку окремого провадження, не є вичерпним.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному ч.1 ст.10 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», чого суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, не врахував.

У розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду - Perez deRada Cavanilles проти Іспанії, № 2809095, рішення від 28.10.1998.

Отже необхідною умовою забезпечення доступу заявника в цій справі до правосуддя є надання судом оцінки доводам його заяви.

Згідно до вимог вищевказаного законодавства України, вбачається, що у разі, якщо ДМС України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку.

До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Відповідно, згідно до вищевказаних нормативних актів основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути: свідоцтво про народження особи та рішення ДМС України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації.

У своїй заяві до суду заявник має вказати який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи).

Колегія суддів звертає свою увагу на те, що заявник не вказав про факт його звернення до органу Державної міграційної служби з метою одержати паспорт громадянина України замість втраченого у зв'язку із знаходженням відповідної картотеки на території, тимчасово непідконтрольній Україні та про рішення, прийняте за насідками його звернення, а суд першої інстанції при прийняті заяви до розгляду не з'ясував вказану обставину.

Відповідно до положень п.3 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Отже ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.01.2019 про відмову у відкритті провадження слід скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, так як суд не врахував, що заявник не може одержати паспорт громадянина України замість втраченого шляхом звернення до органів ДМС України, а матеріали справи - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.01.2019 про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення особи), заінтересована особа - Державна міграційна служба України в особі Добропільського районного відділу Донецької області - скасувати.

Матеріали даної цивільної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 27.02.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді