Справа № 488/328/16-ц Суддя першої інстанції Лазарева Г.М.
Провадження № 22-ц/812/332/19 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

28 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Самчишиної Н.В., Крамаренко Т.В.,

із секретарем - Богуславською О.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі, що розглядається за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2018 року, ухвалене за позовом ОСОБА_3 до Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит» про визнання незаконним рішення про виключення з членів автогаражного кооперативу і скасування протоколу зборів кооперативу,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит» (далі - автогаражний кооператив), в якому просив визнати незаконним рішення загальних зборів членів Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит» про виключення його із списків членів автогаражного кооперативу та скасування протоколу № 10 від 27 квітня 2014 року загальних зборів членів Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит» в частині виключення його із членів цього кооперативу.

Доводи позовної заяви обґрунтовував тим, що він з 2008 року був членом автокооператива «Щит» та в подальшому, згідно протоколу зборів автогаражного кооперативу № 10 від 27 квітня 2014 року за порушення вимог п. 6.2 Статуту автогаражного коперативу ( далі - Статут) щодо несплати членського внесків та ст. 13 Закону України «Про кооперацію», виключений з його членів.

Вважає дане виключення незаконним з тих підстав, що відповідно до згаданих правових норм членство в кооперативі припиняється, у тому числі, у разі несплати внесків в порядку визначеному статутом кооперативу. При цьому, відповідно п. 5.6. Статуту від 28 липня 2013 року, членство в кооперативі припиняється при несплаті внесків в порядку встановленому статутом кооперативу. Згідно до п. 6.2 Статуту члени кооперативу зобов'язані сплачувати членські внески, які розраховуються відповідно до площі гаражного боксу, до кінця першого кварталу поточного року. При заборгованості по членським внескам більше 2 років і не виявлення контакту з правлінням член кооперативу автоматично без попередження виключається з кооперативу.

Основним правовим документом, який регламентує, у тому числі, порядок, строки і розміри оплати членських внесків членами кооперативу, а також підстави припинення членства, в тому числі, і виключення із членів кооперативу - є Статут.

На момент звернення до суду з позовом, заборгованість по сплаті членських внесків відсутня, він регулярно щорічно сплачує відповідні внески до кооперативу.

Так, 30 липня 2014 року ним було сплачено: внесок за 2013 рік у розмірі 250 грн., членський внесок у розмірі 300 грн., а також цільовий внесок в розмірі 50 грн. за 2014 рік, 26 квітня 2015 року ним було сплачено членський внесок в розмірі 120 грн., а також цільовий внесок у розмірі 230 грн. за 2015 рік, що підтверджується відмітками про прийняття грошових коштів, які є в його членській книжці.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_3 було правомірно виключено з членів кооперативу за порушення правил статуту, а саме п. 6.2 відповідно до протоколу зборів кооперативу «Щит» № 10 від 27 квітня 2014 року за несплату членських внесків, оскільки останньому достеменно було відомо про існування існуючої заборгованості, він попереджався кооперативом про наявність існуючої заборгованості по сплаті членських внесків та необхідність погашення останньої.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, оскільки зазначена кооперативом заборгованість по сплаті членських внесків позивачем за період з 2010 року по 2013 рік не спростована, а несплата членських внесків, тобто порушення вимог п. 6.2. статуту кооперативу та відсутність будівництва гаражу з 2008 року є доведеними.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при ухваленні вказаного рішення суд неправильно оцінив надані сторонами докази, що призвело до невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи, просив скасувати рішення та ухвалити у справі нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що предметом позову є оскарження правомірності рішення відповідача про виключення з членів Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит» за порушення вимог статуту п. 6. 2 і ст. 13 Закону України «Про кооперацію» ОСОБА_3, місце 40, яке зафіксовано у протоколі зборів № 10 від 27 квітня 2014 року. Саме цим документом було прийнято рішення, про виключення його із членів кооперативу. Вказаний протокол підписаний трьома членами правління автогаражного кооперативу.

Ні про яке рішення загальних зборів членів кооперативу від 29 листопада 2015 року, про яке йдеться в оскарженому рішенні суду, позивачу ні на момент звернення до суду з позовом, ні станом на теперішній час, невідомо.

З рішенням саме загальних зборів членів Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит», на яких би вирішувалось питання про виключення його з членів цього кооперативу, позивач ані до звернення його до суду із позовом, ані під час розгляду позову судом першої інстанції, ознайомлений не був. Про дату, час та місце проведення таких зборів не повідомлявся; оригіналу або належним чином завіреної копії такого рішення відповідачем суду не надавалося, так саме як не надавалося і належним чином складеної та посвідченої виписки з протоколу загальних зборів членів Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит» чи ухваленого на таких зборах рішення про виключення його із членів кооперативу.

Позивач стверджував, що рішення про виключення його із членів кооперативу приймалось правлінням кооперативу, членами якого підписано протокол, отже воно не є рішенням загальних зборів членів Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит», до виключної компетенції яких, згідно положень ст. 15 Закону України «Про кооперацію», належить затвердження рішення правління або голови правління про припинення членства у кооперативі. Вказана обставина підтверджується, зокрема, й тим, що після прийняття цього рішення, 30 липня 2014 року та 26 квітня 2015 року відповідач приймав від позивача членські внески за 2014 та за 2015 роки, що підтверджується відомостями у членській книжці ОСОБА_3, наданій суду для дослідження. Таким чином, відповідач вважав позивача членом кооперативу, а тому вказане рішення правління не було таким, що припиняло членство ОСОБА_3 в автогаражному кооперативі. У позовній заяві позивач називає вказане рішення правління рішенням загальних зборів членів кооперативу виключно через необізнаність в області юриспруденції і національному законодавстві.

Отже, в оскарженому судовому рішенні, внаслідок неправильної оцінки доказів суд, дійшов помилкового висновку про те, що 27 квітня 2014 року відбулися загальні збори членів Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит», на яких прийнято рішення про виключення позивача з членів цього кооперативу.

Крім того, скаржник зазначав, ухвалюючи оскаржене судове рішення суд вийшов за межі предмету позову та встановив обставини, що не мали значення для вирішення справи, а саме: нездійснення позивачем будівництва боксу на виділеній йому частині земельної ділянки кооперативу, підтримання чистоти на цій ділянці тощо та мотивував ними рішення про відмову у задоволенні позову, порушивши при цьому положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно з приписами якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а також положення ч. 2 ст. 264 ЦПК України, відповідно з якими при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Представник відповідача у запереченнях на апеляційну скаргу зазначав, що з висновками районного суду він погоджується. При цьому зазначив, що позивач порушив вимоги ст.ст. 12, 13 Закону України «Про кооперацію», п.5.6 та п. 6.2 Статуту щодо сплати внесків.

Також ОСОБА_3 не скористався пропозицією автогаражного кооперативу погасити борг, а тому згідно рішення зборів від 29 листопада 2015 року було прийнято остаточне рішення виключити власника місця № 40 ОСОБА_3 із членів кооперативу.

Представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про витребування доказів у справі, яка переглядається, оскільки судом першої інстанції не були встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, зокрема в матеріалах справи відсутній Статут, на який посилається відповідач та з якого вбачалося би коли, ким він був зареєстрований (надані витягі зі Статуту належним чином не оформлені) та які пункти Статуту порушив позивач. На звернення позивача до відповідача з проханням надати копію Статуту або надати можливість сфотографувати Статут, відповідач відповів відмовою.

В силу вимог частин 3-5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Згідно з вимогами ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.ч. 2 та 3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи, що суд першої інстанції незважаючи на заперечення представника позивача щодо порушення вимог Статуту, виписки якого в матеріалах справи належним чином не оформлені, не роз'яснив позивачу його права щодо за'явлення клопотань щодо витребування доказів, а представнику відповідача щодо належного оформлення витягів зі Статуту та надання його оригіналу, тобто не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, а наявність Статуту, який містить підстави для виключення осіб з членів кооперативу та повноваження органів правління автогаражного кооперативу, має суттєве значення для повного та всебічного з'ясування обставин спору, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення такого клопотання та витребування зазначених доказів.

Необхідно також роз'яснити, що відповідно до частин 7, 8 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребуває суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 84, 259, 260 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Витребувати з Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Щит» оригінал Статуту Обслуговуваючого автогаражного кооперативу «Щит».

Зазначені докази надати до Миколаївського апеляційного суду до 20 березня 2019 року.

У зв'язку з витребуванням документів оголосити перерву у розгляді справи до 21 березня 2019 року на 8.30 год., продовживши строк розгляду цієї справи на 15 днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.В. Крамаренко

Н.В. Самчишина

Повний текст ухвали складено 28 лютого 2019 року.