Справа № 316/384/18
Провадження № 2/761/1310/2019
08 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Мальцева Д.О.
при секретарі Чугаєва І.В.
представник позивача ОСОБА_2
представник третьої особи Суворова Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та зменшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач), третя особа - Виконавчий комітет Енергодарської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей (далі по тексту - третя особа, Служба у справах дітей), відповідно до якого просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його доки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва та зменшити розмір аліментів, які стягують з відповідача на підставі виконавчого листа, виданого Енергодарським міським судом Запорізької області по цивільній справі № 2/316/143/17 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 від усього заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 17.01.2017. В шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем. З 01.03.2016 відповідач не надає матеріальної допомоги доньці, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, який було задоволено рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.02.2017. Разом з тим, аліменти відповідач не сплачує, з 2016 року по день пред`явлення позову з донькою не бачиться, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, не цікавиться її життям, не спілкується, що, на думку позивача, свідчить про свідоме небажання не виконувати свої батьківські обов`язки. Зважаючи на вищевикладене, відповідач систематично, свідомо, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тобто самоусунувся від виховання дитини, не виявляє до неї турботи, не цікавиться життям, здоров`я', що на думку позивача, свідчить про доцільність позбавлення останнього батьківських прав.
У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Від відповідача відзив не надходив.
Від третьої особи пояснення на позовну заяву не надходили.
02.05.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні.
На підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-124 від 08.02.19 року вказану справу передано до провадження судді Мальцева Д.О.
11.02.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.
11.02.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. задоволено заяву представника позивача про призначення судового засідання в режимі відеоконференції.
15.04.2019 від Служби у справах дітей Енергодарської міської ради надійшов висновок виконавчого комітету Енергодарської міської ради як органі опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.
27.05.2019 від позивача надійшла заява про закриття підготовчого засідання.
27.05.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
28.10.2019 від представника позивача надійшли відомості про зміну прізвища позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».
В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки.
Представник третьої особи в судовому засіданні в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Так, згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2014 по 28.01.2017.
Судом встановлено, позивач, ОСОБА_1 , та відповідач, ОСОБА_4 , є рідними батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про народження Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 1975/.
Так, заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.02.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено частково, присуджено до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 08.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття.
За вказаним рішенням видано виконавчий лист № 316/1686/16-ц, який позивачем пред`явлено до виконання до органів ДВС.
Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 28.02.2019 № 55648252/33, наданої шевченківським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, заборгованість по сплаті аліментів за період з листопада 2016 року по лютий 2019 року становить 85 931, 50 грн.
За таких обставин, з матеріалів справи вбачається, що відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, заборгованість не погашає.
Відповідно до Довідки № 1625 від 13.02.2018 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .
З Акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного головними спеціалістами відділу охорони дитинства служби у справах дітей від 23.02.2018, вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Житлово-побутові умови сприятливі для проживання, виховання та розвитку малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до Характеристики на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої соціальним педагогом ДНЗ № 15, з серпня 2017 року дитина регулярно відвідує дошкільний навчальний заклад, хворіє рідко, культурно-гігієнічні навички сформовані. Дівчинка чиста, охайна, одягнена відповідно до погодних умов. Дитину приводить та забирає мати. Крім того, ОСОБА_1 приймає активну в житті дитячого садка.
Згідно Довідки щодо участі батьків, наданої директором ДНЗ № 15 І.К. Невмивакою, за термін перебування в навчальному закладі (з 04.08.2017), батько дитини, ОСОБА_4 , жодного разу не з`явився. Вихованням дитини займається мати, ОСОБА_1 , яка приводить дитину до дошкільного закладу, забирає, відвідує батьківські збори, бере участь у житті дитини і навчального закладу.
Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 від 05.04.2019 № 01-01-40/1583, наданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради, як органом опіки та піклування, в особі служби у справах дітей Енергодарської міської ради, Служба у справах дітей вважає, що відповідач, ОСОБА_4 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини та його доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до вимог ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 2 ст. 15 вказаного Закону, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
При цьому, положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Так, відповідач в судове засідання не з`явився, доказів належного виконанні своїх батьківських обов`язків не надав.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач без поважних причин належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї малолітньої дитини, не займається її вихованням, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про зменшення розміру аліментів, які стягують з відповідача на підставі виконавчого листа, виданого Енергодарським міським судом Запорізької області по цивільній справі № 2/316/143/17 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 від усього заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків.
Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Проте позивач, в силу положень ст. 76-81 ЦПК України, не навела жодного обґрунтування щодо зменшення розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача та не надала до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу, який свідчив би про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, присуджених відповідно до заочного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.02.2017.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704, 80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 181, 182, 184, 190, 198-200 СК України, ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 141, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 274, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей , про позбавлення батьківських прав та зменшення розміру аліментів, - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) батьківських прав стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У задоволенні іншої частинипозовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складання повного тексту рішення суду - 29.11.2019.
Суддя: