Справа № 183/5500/19
№ 2-о/183/197/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Миколаївська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в:

06 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Державного акта серії ІІІ-ДП №118460 та Державного акта серії І-ДП №112644 на право приватної власності на земельну ділянку, а також встановити факт належності земельної ділянки площею 0,640 га спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №112644, виданого 25.11.2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, вказаної в заповіті від 19.03.2014 року за реєстровим №103, як Миколаївською сільською радою.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що 12 березня 2001 року на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Миколаївської сільської ради народних депутатів №6 від 05 березня 2001 року його дядькові ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 3,650 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №118460, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13870 на ім`я ОСОБА_2 .

25 листопада 2002 року, на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №291 від 16 квітня 2002 року ОСОБА_2 було передано ще одну земельну ділянку площею 0,640 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Держаного акту серії І-ДП №112644 на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №24646 на ім`я ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із вищевказаних земельних ділянок. В установлений законом строк заявник звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_2 . Однак, державним нотаріусом було відмовлено заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, належні ОСОБА_2 , оскільки у поданих заявником документах наявні розбіжності в написанні по батькові спадкодавця і власника, а саме замість « ОСОБА_3 » у державних актах вказано « ОСОБА_3 », а також наявні розбіжності у найменуванні видавника документа у заповіті, а саме замість «Новомосковською районною державною адміністрацією» вказано «Миколаївська сільська рада».

Виявлені розбіжності перешкоджають заявникові реалізувати його спадкові права на означені вище земельні ділянки, тому заявник був змушений звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 06 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою, у якій просить справу розглянути у її відсутність, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи Миколаївської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.21).

Представник заінтересованої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, на виконання ухвали суду від 14.11.2019 року надала копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Суду подано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , у відповідності до якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 52/2019, матеріали якої свідчать про те, що заявник по справі ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті дядька ОСОБА_2 , подавши до нотаріальної контори відповідну заяву.

Однак, 29.08.2019 року державним нотаріусом Крутько Л.П. відмовлено заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 3,650 га та 0,640 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, у зв`язку наявністю розбіжностей в написанні по батькові спадкодавця і власника, а також найменуванні видавника документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Так, спадкоємцем до нотаріальної контори надано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №118460 щодо земельної ділянки площею 3,650 га, виданий 12.03.2001 року Миколаївською сільською радою та державний акт на право приватної власності на землю І-ДП №112644 щодо земельної ділянки площею 0,640 га, виданий 25.11.2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , а також заповіт від імені ОСОБА_2 , посвідчений 19.09.2014 року секретарем виконкому Миколаївської сільської ради за реєстровим №103, в якому зазначено, що заповідана земельна ділянка площею 0,640 га належить спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності за землю І-ДП №112644, виданого 25.11.2002 року Миколаївською сільською радою.

В матеріалах справи міститься копія Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП №118460, виданого 12 березня 2001 року на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів №6 від 05 березня 2001 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки, площею 3,650 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Миколаївської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13870 (а.с.9).

Також в матеріалах справи міститься копія Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП №112644, виданого 25 листопада 2002 року на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №291 від 16 квітня 2002 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки, площею 0,640 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Миколаївської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №24646 (а.с.8).

Між тим, згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я дядька заявника, по батькові останнього зазначено як ОСОБА_3 (а.с.10), такі ж дані містяться й у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера.

Аналіз поданих документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні по батькові спадкодавця і власника у Державних актах. Означені невідповідності дійсно перешкоджають заявникові у реалізації його прав, в тому числі на спадкування, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючих документів спадкодавцеві, а також шляхом встановлення факту належності земельної ділянки площею 0,640 га спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №112644, виданого 25.11.2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, вказаної в заповіті від 19.03.2014 року за реєстровим №103, як Миколаївською сільською радою. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та має бути задоволена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,76,81,89, 263, 265,315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 наступних правовстановлюючих документів:

- Державного акта серії ІІІ-ДП №118460 на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,650 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №13870 від 12.03.2001 року;

- Державного акта серії І-ДП №112644 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,640 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №24646 від 25.11.2002 року.

Встановити факт належності земельної ділянки площею 0,640 га спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №112644, виданого 25.11.2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, вказаної в заповіті від 19.03.2014 року за реєстровим №103, як Миколаївською сільською радою.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в тридцятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Сорока