Справа № 545/527/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2019 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій прохає суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки КIA Cerato 2009 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

В обгрунтування зазначила, що відповідач не має наміру в добровільному порядку ділити спільне майно, вищевказаний автомобіль зареєстрований за відповідачем, правовстановлюючі документи також знаходяться у нього, а тому ОСОБА_2 може відчужити вказаний автомобіль на користь будь-якої особи і це може привести до неможливості виконання рішення суду .

Розглянувши заяву, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ч.1ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З аналізу викладених заявником фактів, вважаю, що в заяві відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Даних в підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 здійснює намір та має реальну можливість відчужити майно на користь третіх осіб, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні дані про те , що відповідач здійснює будь-які дії , які зазвичай передують та необхідні при укладенні угоди по відчуженню майна ( наявність потенційних покупців , огляд майна покупцями тощо).

Таким чином, враховуючи вищезазначене, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду відсутні, тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149,151 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_3