Справа № 308/9895/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_4 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 січня 2018 року у справі №308/9895/16-ц (Головуючий: Бедьо В.І.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року керівник Ужгородської місцевої прокуратури звернувся в суд із позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Рішенням 26 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 07.11.2014 №1507 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0850 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в районі АДРЕСА_1 .

Рішенням 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11. 2015 року за №1882 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,0850 га обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Дані рішення Ужгородської міської ради на думку позивача прийняті всупереч вимогам земельного та містобудівного законодавства України. Зокрема, позивач зазначає, що за генеральним планом міста Ужгорода оспорювана земельна ділянку відносилась до земель багатоквартирної забудови і тому прийняття рішення Ужгородською міською радою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку прийнято всупереч вимогам ст.ст.20, 39 ЗК України та ст.25 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, позивач вказує на те, що ні плану зонування ні детального плану території, за рахунок якої відведено земельну ділянку станом на прийняття рішення про їх відведення не було і такі прийняті лише на тій самій сесії і не набрали законної сили, а відтак передача земельних ділянок відбулася також з порушенням ст.ст.19, 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Посилаючись на вказані обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 січня 2018 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п.2.43 рішення 26 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 07.11.2014 року за №1507 та п.1.31 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 року за №1882.

Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :67:001:0156 площею 0,0850 га.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якому ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки прокурор може здійснювати в суді представництво інтересів держави, при цьому прокурор не наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів територіальної громади і такі справи повинні розглядатись в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Прокурором заявлено вимогу про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку і згідно ст.16 ЦК України, ст.152 ЗК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» такого способу захисту не існує. Судом не повністю досліджено питання відповідності цільового призначення спірної земельної ділянки вимогам законодавства, так як цільове призначення землі з моменту його встановлення не змінювалося. Разом з тим, категорія землі не змінена - землі і багатоквартирного, і індивідуального будівництва відноситься до земель «житлової та громадської забудови».

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника прокуратури Закарпатської області - Андрейчик А., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що п.2.43 рішення 26 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 07.11.2014 №1507 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,0850 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.31 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 року за №1882 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність земельну ділянку кадастровим номером :67:001:0156 площею 0,0850 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в районі АДРЕСА_1 .

Статтею 39 ЗК України визначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Положеннями статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (станом на час виникнення спірних правовідносин) регламентовано, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

У разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється (ч.3 ст.24 вищезазначеного Закону).

Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Із інформаційного листа Міського голови Ужгородської міської ради №2499/03-18 від 19.09.2016 року наданого на запит Ужгородської місцевої прокуратури вбачається, що цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером :67:001:0156 згідно публічної кадастрової карти та генплану 2004 року - багатоквартирна житлова забудова та повідомлено про те, що план зонування території м.Ужгорода станом на 09 листопада 2015 року був розроблений та наданий на затвердження сесії Ужгородської міської ради 09 листопада 2016 року, що підтверджує той факт, що станом на дату надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки з подальшою передачею її у власність ОСОБА_1 плану зонування чи детального плану території, за рахунок якої відведено спірну земельну ділянки, не існувало.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Реалізуючи свої повноваження з розпорядження земельними ділянками, відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, має право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються (надаються), за умови дотримання положень Порядку про погодження такої зміни з відповідними органами та після складання проекту відведення.

Згідно матеріалів проекту землеустрою, спірна земельна ділянка до прийняття рішення Ужгородською міською радою у відповідності до діючого генерального плану відносилась до земель з цільовим призначенням - багатоквартирна житлова забудова.

Таким чином, прийняттям рішення Ужгородською міською радою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку прийнято всупереч вимог ст.ст.20, 39 ЗК та ст.24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною відповідно до ст.21 ЗК України.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин справи, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, так як встановлені порушення під час відведення та передачі у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки є підставою для скасування оспорюваних рішень Ужгородської міської ради та скасування державної реєстрації прав власності на земельну ділянку за кадастровим номером :76:001:0156 площею 0,0850 га.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, що прокурор може здійснювати в суді представництво інтересів держави, при цьому прокурор не наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів територіальної громади, суд першої інстанції обґрунтував у своєму рішенні, що у даному конкретному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання - передачі у власність земельної ділянки, при наданні якої не дотримано норми ДБНу, в результаті чого були допущено порушення у сфері користування земельною ділянкою відтак дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес і захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_4 залишити беззадоволення.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой