Справа № 697/407/19
№ пров. 2/697/259/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русаков Г.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Степанецької сільської ради обєднаної територіальної громади про визнання незаконним та скасування рішення Степанецької сільської ради обєднаної територіальної громади Черкаської області про припинення права постійного користування земельними ділянками від 30.01.2019 року № 18-40/VІІІ, через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Степанецької сільської ради обєднаної територіальної громади про визнання незаконним та скасування рішення Степанецької сільської ради обєднаної територіальної громади Черкаської області про припинення права постійного користування земельними ділянками від 30.01.2019 року № 18-40/VІІІ, через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розглянувши матеріали позовної заяви вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про фермерське господарство», право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

Згідно ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство», після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Виходячи зі змісту вище зазначених норм закону, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка розташована на території Канівського району Черкаської області.

ОСОБА_2 згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЧР № 7-97 надана земельна ділянка для ведення фермерського господарства, яке було зареєстроване 13.04.1999 року № ЄДР 1 007 000070 92.

Після її смерті правонаступником стала її донька ОСОБА_1, яка як засновник фермерського господарства «Весна», продовжила користуватися даною земельною ділянкою.

Таким чином, у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна користувача і обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до ОСОБА_1, яка в даний час після смерті матері є засновником Фермерського господарства «Весна» з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи.

Оскільки, фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Так, згідно ч.1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно положень п.6 ч.1 ст. 20 ГПК України «Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що спір виник між ОСОБА_1, як представником (засновником) цього господарства та Степанецькою сільською радою ОТГ Черкаської області з приводу нерухомого майна, що підтверджується копією статуту та копією державного акту, що містяться в матеріалах справи.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вказано на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності (п.2).

Оскільки вказаний спір підвідомчий господарським судам, то вищевказаний позов не відноситься до юрисдикції місцевого суду загальної юрисдикції, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за ОСОБА_1 до Степанецької сільської ради обєднаної територіальної громади про визнання незаконним та скасування рішення Степанецької сільської ради обєднаної територіальної громади Черкаської області про припинення права постійного користування земельними ділянками від 30.01.2019 року № 18-40/VІІІ, через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г . С . Русаков