Провадження № 22-ц/802/1023/19 Категорія: 48 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

з участю секретаря -Лимаря Р.С.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2017 року забезпечено позов в даній цивільній справі, а саме накладено арешт на: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ; автомобіль «Range Rover», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; автомобіль «Mersedes - Benz Е200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; земельну ділянку у АДРЕСА_3 з незавершеним будівництвом, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ; земельну ділянку у АДРЕСА_4 та будинок з господарськими спорудами, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

За результатом розгляду цієї справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року встановлено факт проживання ОСОБА_3 однією сім`єю з ОСОБА_2 у період з січня 2004 року по березень 2015 року.

Поділено майно, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 таким чином: 1) автомобіль «Mercedes-Benz E200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , залишити у власність ОСОБА_3 шляхом припинення права власності на нього ОСОБА_2 ;

2) автомобіль «Range Rover», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити у власність ОСОБА_2 ;

3) стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_3 6 889,04 грн. (шість тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень чотири копійки), як компенсацію різниці у вартості автомобілів «Range Rover», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «Mercedes-Benz E200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

4) стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_3 23 000,00 грн. (двадцять три тисячі гривень) як компенсацію 1/2 (однієї другої) частки внеску ОСОБА_2 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі-Захід», ;

5) стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_3 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень) як компенсацію 1/2 (однієї другої) частки внеску ОСОБА_2 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД-ВОЛИНЬ", .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року в даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення частки внеску в статутний капітал ТзОВ «Кріогаз» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1225000,00 грн (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч гривень) як компенсацію 1/2 (однієї другої) частки внеску ОСОБА_2 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріогаз», .

В решті рішення суду залишено без змін.

Таким чином, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року набрало законної сили.

27 травня 2019 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про часткове скасування вжитих судом заходів забезпечення позову. Заява мотивована тим, що у забезпеченні позову відпала підстава, оскільки рішення суду набрало законної сили за результатом його перегляду в апеляційному суді.

В зв`язку з цим, відповідач просить суд скасувати заходи забезпечення позову щодо: автомобіля «Range Rover», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; земельної ділянки у АДРЕСА_3 з незавершеним будівництвом, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ; земельної ділянки у АДРЕСА_4 та будинок з господарськими спорудами, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року постановлено заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2017 року у справі №161/19023/17, провадження № 2/161/5049/17, у вигляді накладення арешту на: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ; автомобіль «Range Rover», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; автомобіль «Mersedes - Benz Е200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; земельну ділянку у АДРЕСА_3 з незавершеним будівництвом, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ; земельну ділянку у АДРЕСА_4 та будинок з господарськими спорудами, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 , покликаючись на порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 вважає, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції законною та обґрунтованою та у її задоволенні просить відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення суду за результатом поділу спільного сумісного майна подружжя набрало законної сили, правова підстава для вжиття заходів забезпечення позову відпала і їх слід скасувати.

Погодитись із даним висновком суду колегія суддів не може з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2017 року у даній справі вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ; автомобіль «Range Rover», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; автомобіль «Mersedes - Benz Е200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_2 ; земельну ділянку у АДРЕСА_3 з незавершеним будівництвом, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ; земельну ділянку у АДРЕСА_4 та будинок з господарськими спорудами, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року встановлено факт проживання ОСОБА_3 однією сім`єю з ОСОБА_2 у період з січня 2004 року по березень 2015 року та проведено розподіл майна, а саме: автомобіль «Mercedes-Benz E200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , залишено у власності ОСОБА_3 шляхом припинення права власності на нього ОСОБА_2 ; втомобіль «Range Rover», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишено у власність ОСОБА_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_3 6 889,04 грн., як компенсацію різниці у вартості автомобілів «Range Rover», 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_6 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та «Mercedes-Benz E200», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; стягнути з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_3 23 000,00 грн. як компенсацію 1/2 частки внеску ОСОБА_2 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі-Захід», ; стягнуто з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_3 25 000,00 грн. як компенсацію 1/2 частки внеску ОСОБА_2 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОБУД-ВОЛИНЬ", .

Постановою Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року в даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення частки внеску в статутний капітал ТзОВ «Кріогаз» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1225000,00 грн як компенсацію 1/2 частки внеску ОСОБА_2 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріогаз», .

05 вересня 2019 року постановою Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 161/19023/17 виданого 30 серпня 2019 Луцьким міськрайонним судом Волинської області на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 7 ч. 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені вимоги закону і відповідні роз`яснення, та дійшов помилкового висновку про скасування заходів забезпечення позову, оскільки рішення суду, яким закінчено розгляд справи по суті не виконано.

При цьому апеляційний суд зауважує, що судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадянина та виконання рішення суду є завершальною стадією судового провадження, що є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача. Законом України "Про виконавче провадження" також передбачені заходи, які можуть забезпечити подальше виконання судового рішення. Проте, діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" не може нівелювати норми Цивільного процесуального кодексу України, щодо забезпечення повного виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, суть заявлених вимог та враховуючи, що відкрите виконавче провадження по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року в даній справі скасувати.

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2017 року в даній справі- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді