Справа № 168/39/19
Провадження № 2/168/59/19
У Х В А Л А

26 лютого 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання про заміну відповідача та забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до комісії з припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» про визнання договорів недійсними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договори № 06059, № 06059/16 з додатками № 1 та № 2 від 22 грудня 2016 року недійсними та стягнути з відповідача на користь позивача 86 367,78 гривень сплачених за договорами, 10 000 гривень заподіяної моральної шкоди.

Представником позивача було подано клопотання про заміну первісного відповідача - комісії з припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» на належного, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт», обґрунтовано тим, що комісія з припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» не має цивільної процесуальної правоздатності, а тільки представляє юридичну особу від її імені на стадії її припинення, отже не може виступати відповідачем в суді самостійно, а тільки діяти від імені юридичної особи.

Відповідно до статті 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частини 2 статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Враховуючи зазначені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовільнити та замінити неналежного відповідача комісію з припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» на належного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт».

Крім того представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд, накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» (), в розмірі, що відповідає сумі заявленій до стягнення, а саме: 96367 грн. 78 коп., які знаходяться на рахунках відповідача.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що боргові зобовязання перед позивачем не забезпеченні, невжиття заходів може істотно вплинути на виконання судового рішення, а тому, на її думку, є необхідність забезпечення позову.

Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився, подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подану заяву суд приходить до такого висновку.

Згідно з статтею 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи за заявою зацікавленої особи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що призводить до незворотних наслідків.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник ці обставини у заяві не виклав, пославшись лише на формальні підстави забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника викладені у заяві про забезпечення позову не є вмотивованими та обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи характер та зміст заявлених позовних вимог, відсутність доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями. 51, 151-154, 198 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про заміну належного відповідача задовольнити.

Замінити первісного відповідача комісію з припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт».

Відкласти підготовче засідання у справі на 14 год. 30 хв. 20 березня 2019 року.

Відповідач має право протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Зобов'язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

Роз'яснити відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкономКомфорт» про визнання договорів недійсними та стягнення коштів відмовити.

Учасники справи мають можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://st.vl.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6