ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

17 грудня 2019 року

м. Харків

справа №638/8023/18

провадження № 22-ц/818/5217/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Сащенка І.С.,

учасники справи:

позивач Кредитна спілка «Скарбниця нації»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Штих Т.В., -

у с т а н о в и в:

У червні 2017 року Кредитна спілка «Скарбниця нації» (далі КС «Скарбниця нації») звернулась до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що 19.04.2012 року між КС «Скарбниця нації» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №ГТС/12-12, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 12000 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у строк до 19.04.2013 року, а також сплачувати проценти із розрахунку 58% річних на суму залишку заборгованості.

Того ж дня, між тими самими сторонами було укладено додаткову угоду, якою п. 3.9.1 договору кредиту викладено у наступній редакції «У випадку порушення позичальником своїх зобов`язань встановлених п.3.7 кредитного договору процентна ставка підвищується до 116% річних з наступного календарного дня до дня повного погашення простроченої заборгованості та сплачується комісія за обслуговування простроченої заборгованості в розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за обов`язковими щомісячними платежами за кожний день прострочення платежу. Всі інші пункти кредитного договору залишаються без змін.

Крім того, 19.04.2012 року між КС «Скарбниця нації» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов`язався у повному обсязі відповідати за належне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 19.04.2012 року.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.09.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Скарбниця нації» заборгованість за кредитним договором ГТС /12-12 від 19.04.2012 в сумі 13197,43 грн та 214,60 грн. судового збору. Рішення виконано.

Посилаючись на те, що згідно з п.п.3.2 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування, після подачі позовної заяви до Дзержинського районного суду м. Харкова та до повного виконання рішення суду на залишок тіла кредиту нараховувались проценти за процентною ставкою 116 % річних, які відповідачами не погашались, КС «Скарбниця нації» просила стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за нарахованими процентами станом на 04.06.2018 року у розмірі 53477,04 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Яглова СВ на користь КС «Скарбниця нації» заборгованість за нарахованими процентами за кредитним договором №ГТС/12-12 від 19.04.2012 року в розмірі 53477,04 грн., а також 1762 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.09.2012 року, яким з нього достроково стягнуто на користь КС «Скарбниця нації» заборгованість за кредитним договором ГТС /12-12 від 19.04.2012 у розмірі 13197,43 грн. виконано, а тому відсутні підстави для стягнення нарахованих після звернення позивача до суду процентів за користування кредитом.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржене.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що 19.04.2012 року між КС «Скарбниця нації» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ГТС/12-12, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 12000 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у строк до 19.04.2013 року, а також сплачувати проценти із розрахунку 58% річних на суму залишку заборгованості.

Того ж дня, між тими самими сторонами було укладено додаткову угоду, якою п.3.9.1 договору кредиту викладено у наступній редакції «У випадку порушення позичальником своїх зобов`язань встановлених п.3.7 кредитного договору процентна ставка підвищується до 116% річних з наступного календарного дня до дня повного погашення простроченої заборгованості та сплачується комісія за обслуговування простроченої заборгованості в розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за обов`язковими щомісячними платежами за кожний день прострочення платежу. Всі інші пункти кредитного договору залишаються без змін.

Крім того, 19.04.2012 року між КС «Скарбниця нації» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов`язався у повному обсязі відповідати за належне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 19.04.2012 року.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.09.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Скарбниця нації» заборгованість за кредитним договором ГТС /12-12 від 19.04.2012 в сумі 13197,43 грн та 214,60 грн. судового збору.

Встановлено та не заперечується позивачем, що вказане рішення виконано у повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором зобов`язань щодо сплати у разі порушення умов договору процентів за користування кредитом у розмірі 116 % річних не виконав, а тому з нього та поручителя підлягає стягненню заборгованість у розмірі 53477,04 грн.

Проте погодитись з такими висновками не можна.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У серпні 2012 року КС «Скарбниця нації» звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути в солідарному порядку з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 13197,43 грн.

Отже, позивач використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, звернувшись у серпні 2012 року до суду з відповідним позовом.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (не виконав, чи виконав не в повному обсязі), не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором.

У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Скарбниця нації» заборгованості за нарахованими процентами за кредитним договором №ГТС/12-12 від 19.04.2012 року у розмірі 53477,04 грн та судових витрат у розмірі 1762 грн. скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь КС «Скарбниця нації» за нарахованими процентами за кредитним договором №ГТС/12-12 від 19.04.2012 року у розмірі 53477,04 грн та судових витрат у розмірі 1762 грн рішення не оскаржувалось, а тому його законність та обґрунтованість в апеляційному порядку не перевірялась.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Скарбниця нації» заборгованості за кредитним договором № ГТС/12-12 від 19 квітня 2012 року у розмірі 53477,04 грн та судових витрат у розмірі 1762 грн скасувати.

У задоволенні позову Кредитної спілки «Скарбниця нації» в цій частині відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки «Скарбниця нації» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2643 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

І.С. Сащенко