ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» лютого 2019 року м. Херсон

номер справи: 653/3156/17

номер провадження: 22-ц/819/330/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Чорної Т.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.

Склярської І.В.,

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від імені якої діяла ОСОБА_4, на рішення Генічеського районного суду Херсонської областіу складі судді Берлімової Ю.Г. від 18 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом, який мотивує, тим, що з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Свої шлюбні стосунки вони оформили 14 квітня 2015 року, зареєструвавши шлюб. Ні вона, ні її чоловік під час їх спільного проживання в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували, спільних дітей не мали.

Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги майна померлого за законом крім неї є діти спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Право власності на цей житловий будинок чоловік набув на підставі рішення виконавчого комітету Щасливцівської сільської ради Генічеського району № 157 від 25 жовтня 2012 року, до цього померлий власного житла не мав. 19 березня 1993 року йому на підставі рішення сесії Щасливцівської сільської ради надано земельну ділянку пл. 0,2000 га по АДРЕСА_1. В 1998 році на вказаній земельній ділянці не існувало житлового будинку, який би був придатний для проживання, а тому всі будівлі вказані у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 01 листопада 2012 року побудовані ними за сумісні кошти. Вважає, що Ѕ частина цього майна належить їй.

Отже, враховуючи викладене, просить встановити факт проживання її з померлим однією сім'єю в період з 1998 року і по день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської областіу складі судді Берлімової Ю.Г. від 18 травня 2018 року позов задоволено частково.

Встановлений факт проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 по день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні заявлених вимог про визнання права власності на Ѕ частину спірного будинку скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вимоги задовольнити , посилаючись на те, що ОСОБА_7 набув в установленому законом порядку право власності на спірний житловий будинок за час їх спільного проживання, а тому вона має право на Ѕ частину спірного майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, від імені якої діє ОСОБА_4, просить рішення суду в частині визначення судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог в повному об'ємі, а саме, щодо стягнення витрат по оплаті правничої допомоги та витрат на проведення експертизи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_7 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 1998 року по 14 квітня 2015 року.

14 квітня 2015 року вони офіційно зареєстрували шлюб в Щасливцівський сільській раді Генічеського району, актовий запис № 1.

В період з 22 жовтня 1983 року по 07 грудня 1994 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8.

Від цього шлюбу мав двох дітей: доньку - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 помер.

Спадкоємцями першої черги є дружина померлого - ОСОБА_2, діти від попереднього шлюбу: донька - ОСОБА_3, син - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_6.

Померлому ОСОБА_7 на підставі права власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Підставою набуття права власності було рішення виконавчого комітету Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 25 жовтня 2012 року № 157, згідно якого вбачається, що право власності було оформлено на завершений будівництвом до 05 серпня 1992 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1

Згідно реєстраційної та інвентарної справи цей житловий будинок був побудований до 1992 року: літ. а прибудова - 1990 рік; літ. а1 тамбур - 1990 рік; літ Б вбиральня - 1991 рік; літ. В навіс - 1991 рік; літ. Г сарай - 1990 рік; літ. Д вбиральня - 1988 рік; літ. Е душ - 1989 рік; літ. Є сарай - 1988 рік; літ. Л літня кухня - 1990 рік; літ. Н альтанка - 1991 рік; літ. О навіс - 1991 рік; літ. П навіс - 1990 рік; літ. Р господарський блок - 1990 рік; літ. пд підвал - 1988 рік; літ. МС мансарда - 1990 рік; літ. Ж сарай - 1989 рік; літ. З навіс - 1989 рік; літ. І літня кухня - 1988 рік; літ И навіс - 1989 рік.

Предметом спору є встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на частину житлового будинку.

Рішення суду в частині задоволення вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_7 сторони не оскаржують, а тому законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Стосовно вимоги щодо визнання права власності за позивачем на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 2 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Як встановлено в судовому засіданні померлий ОСОБА_7 відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» оформив право власності на вищезазначений житловий будинок рішенням виконкому Щасливцівської сільської ради, в якому зазначено, що житловий будинок завершений будівництвом до 05 серпня 1992 року.

Згідно реєстраційної та інвентарної справи на цей житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований до 1992 року.

Отже, згідно письмових доказів, зазначений житловий будинок побудований не під час сумісного проживання померлого з позивачем.

Але, в судовому засіданні з пояснень позивача, а також після зміни позиції відповідачів вбачається, що дійсно під час сумісного проживання померлого ОСОБА_7 та позивача ОСОБА_2 цей житловий будинок був реконструйований та відремонтований.

Також це підтверджено в судовому засіданні суду першої інстанції поясненнями свідків позивача ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи № 24 від 31 березня 2018 року:

1) Ринкова вартість садиби АДРЕСА_1 станом на березень 2018 року становить 959342 гривень (площа приміщень житлового будинку складає 84,8м2).

2) Вартість будівельних (ремонтних, робіт з реконструкції) робіт, які були здійснені за адресою: АДРЕСА_1 в період з 1998 року по 2012 рік станом на березень 2018 року становить 618732 гривень (Додаток №3).

Обсяги будівельних (ремонтних, робіт з реконструкції) робіт, які були здійснені за адресою: АДРЕСА_1 в період з 1998 року по 2012 рік вказані в додатку №3.

3) Відсоткове відношення збільшення ринкової вартості житлового будинку

з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в результаті проведених будівельних (робіт з реконструкції, ремонтних) робіт в період з 1998 року по 2012 рік становить 2,26 або 226%.

4) Частка робіт, виконаних в садибі АДРЕСА_1 в період з року по 2012 рік, складає 64/100 (склад садиби за даними інвент справи).

Посилання позивача на те, що житловий будинок, який існує на теперішній час вони побудували під час сумісного проживання з померлим, суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки це суперечить дослідженим доказам в судовому засіданні: матеріалам інвентарної та реєстраційної справи, висновком експертизи. Також, це спростовано поясненнями допитаних в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_6

Стосовно посилання представника позивача з приводу набуття права власності померлим з моменту державної реєстрації в 2012 року, то суд правильно встановив, що право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Оскільки позивачка має право на 32/100 частин спірного житлового будинку, що відповідачі визнають, колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про визнання за ОСОБА_2 право власності на 32/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Сторони домовилися про те, що судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, які були понесені сторонами в цій справі, покладаються кожною із сторін на свій рахунок, але ОСОБА_2 зобюовязується сплатити ОСОБА_3 витрати на оплату проведеної у справі су4дової будівельно-технічної експертизи, розмір якої складає 6086,09 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від імені якої діяла ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання права власності на частину житлового будинку і в частині розподілу судових витрат між сторонами скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 32/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 6 086, 09 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Чорна Т.Г.

Судді Пузанова Л.В.

Склярська І.В.

Повний тест судового рішення складено 22 лютого 2019 року, проте піддписаний

01 березня 2019 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Чорна Т.Г.