Справа № 462/5985/18 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/2742/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Струс Л.Б., Шандра М.М.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що позивач звернулась в суд із позовом про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, а відтак суть даного позову зводиться до нерухомого майна, а саме:квартири АДРЕСА_1, яка була передана позивачем в іпотеку банку.

Оскільки АДРЕСА_1 територіально відноситься до Галицького району м. Львова то даний спір підлягає розгляду в Галицькому судді м. Львова.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року скасувати та передати справу на новий розгляд до Галицького районного суду м. Львова.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, в якому просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 02 вересня 2017 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02 вересня 2017 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна Залізничному районному суду м. Львова.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, зважаючи на наступне.

Визначити підсудність суду - означає з'ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями ст. 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

У пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2017 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила статті про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Таким чином, спори, що пов'язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, повинні пред'являються до суду за місцезнаходженням майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами , проте, суть даного спору зводиться до нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка була передана позивачем в іпотеку банку.

Спірне нерухоме майно територіально відноситься до Галицького району м. Львова, відтак справа підсудна Галицькому районному суду м. Львова.

Згідно зі ст. 380 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є підставними, тому така підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування, з направленням на розгляд до Галицького районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п. 7 ч. 1 ст. 374, 380, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року - скасувати, справу передати для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Струс Л.Б.

ОСОБА_7