УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

15.10.2019 року ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що перебуває у власності ОСОБА_1 (ІН: НОМЕР_1 ), а саме: 93 АДРЕСА_1 100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 , автомобіль Subaru Tribeca, 2005 року випуску, дата реєстрації: 18.10.2005 року, об`єм двигуна - 3000; також просить накласти арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 (ІН: НОМЕР_2 ): автомобіль Hyundai Coupe, 2007 року випуску, дата реєстрації: 25.11.2008 року, об`єм двигуна 1997.

Заяву передано судді Майдан С.І. 16.10.2019 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в сумі 2313491,88 гривень та судового збору в сумі 34702,38 гривень.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником 93/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , квартири за адресою: АДРЕСА_5 є ОСОБА_1 .

Також із зазначеної інформаційної довідки вбачається наступне:

-на 93/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно за договором іпотеки від 21.12.2019 року в забезпечення кредитного договору та додаткових угод до нього, іпотекодержателем є АТ «Райффайзен банк «Аваль»;

-на нежилі будівлі (виробнича база)за адресою: АДРЕСА_3 , 2-м теж існує інформація про державну реєстрацію іпотеки від 01.04.2008 року в забезпечення виконання за зобов`язаннями за кредитним договором від 01.04.2008 року, іпотекодержателем є ТОВ «ЛЕКІ ГРУП» та постановою про арешт майна від 11.08.2014 року ВДВС Новокаховського МУЮ;

-на квартиру АДРЕСА_6 також зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за іпотечним договором від 07.09.2009 року, іпотекодержателем є ВАТ «Кредитпромбанк», у вигляді накладення арешту на майно боржника за постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 17.09.2013 року, постановою ВДВС Новокаховського МУЮ від 18.03.2016 року.

З відомостей МВС України вбачається, що ОСОБА_1 є власником Subaru Tribeca, 2005 року випуску, дата реєстрації: 18.10.2005 року, об`єм двигуна 3000.

З відомостей МВС України вбачається, що ОСОБА_2 є власником Hyundai Coupe, 2007 року випуску, дата реєстрації: 25.11.2008 року, об`єм двигуна 1997.

В заяві про забезпечення позову заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що заборгованість відповідача за кредитним договором є суттєвою та становить 2313491,88 гривень, а обставини, що призвели до виникнення заборгованості вказують на неплатоспроможність боржника та намір уникнути від сплати кредитної заборгованості, а тому існує реальна ймовірність того, що відповідачі здійснять приховання, відчуження або знищення спірного нерухомого та рухомого майна, що значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду на користь позивача у випадку задоволення судом позову.

З урахуванням встановлених обставин, суд не вбачає підстав для накладення арешту на 93/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_7 , оскільки зобов`язання за кредитним договором забезпечено договором іпотеки, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження на зазначену частину будинку - 93/100 частин АДРЕСА_7 , іпотекодержателем є АТ «Райффайзен банк «Аваль». Суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на виробничу базу та квартиру, так як зазначене майно виступає забезпеченням за договором іпотеки та накладено арешт на це майно, чим будуть порушені права та інтереси інших іпотекодержателів зазначеного нерухомого майна.

Підстав для накладення арешту на транспортний засіб суд не вбачає, так як заявником не доведено, що вартість предмету іпотеки - 93/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_7 , за договором укладеним на виконання зобов`язань за кредитним договором, не забезпечить виконання рішення суду про стягнення заборгованості в розмірі 2313491,88 гривень.

А тому суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п.15.5. ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан