РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1793/19

07 листопада 2019 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря судових засідань Забейди А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, в якому просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що її батьку ОСОБА_4 належав житловий будинок в АДРЕСА_1 . Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями після смерті батька стали відповідачі по справі. Вони звернулися до Костопільської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Однак, після смерті батька, вона позивачка, переїхала проживати в будинок по АДРЕСА_1 , упродовж усього цього часу вона здійснювала нагляд за будинком, оплачувала комунальні послуги. Зазначає, що з 2008 року по цей час, вона проживає у зазначеному вище будинку, добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується цим житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , претензій від спадкоємців, які б прийняли спадщини не було. Враховуючи, що вона уже понад 10 років відкрито, безперервно володіє спірним будинком і на підставі ст. 344 ЦК України просить суд задоволити її позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії НОМЕР_1 від 19.06.2008 року (а.с.11).

ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

За життя ОСОБА_4 залишив заповіт від 28.07.1995 року відповідно до якого все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_5 , після одруження ОСОБА_6 (а.с.12).

Відповідно до спадкової справи № 325/2008 від 18.06.2008 року, заведеної після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 стали відповідачі у справі, оскільки звернулися до Костопільської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с.30-51).

Згідно спадкової справи житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_4 , успадкувала ОСОБА_2 .

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в будинку, який вона успадкувала після смерті батька та не здійснила його переоформлення на своє ім`я.

Судом встановлено, що з 2008 року, після смерті ОСОБА_4 , та по цей час у спірному будинку проживає позивачка ОСОБА_1 , яка упродовж усього цього часу добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Вказана обставина відповідачами у справі не заперечувалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

У пункті 11 зазначеної вище постанови вказано, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю.

Враховуючи те, що позивач починаючи з 2008 року та до цього часу, тобто уже понад 10 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , попереднім власником якого за даними БТІ рахується ОСОБА_4 , хоча фактично який прийняла у спадок відповідач ОСОБА_7 , та те що відповідачі визнають позовні вимоги в повному обсязі та не заперечують, щодо викладених у позовній заяві обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 344 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , Республіка Білорусь.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

Текст рішення складено 11.11.2019 року.

СуддяО. С. Цвіркун