ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 641/9904/16-ц

Провадження № 22ц/818/791/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

позивач: ТОВ Інженерний центр «Енергомаш»

відповідач: ОСОБА_1

треті особи: ТОВ «Тімсен»,

приватний нотаріус ХМНО Дєгтярьова Ангеліна Володимирівна,

Четверта Харківська державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у складі судді Григор`єва Б.П.

встановив:

09.12.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Інженерний центр «Енергомаш» звернулось у суд з позовом до ОСОБА_1, в якому, з урахуванням уточнення позову, просило витребувати у відповідача нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вказуючи, що спірним майном відповідач заволодів внаслідок незаконних оборудок, укладення нікчемних правочинів. За фактами вчинення на території ТОВ « ІЦ «Енергомаш» розтрати у особливо великих розмірах Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002023.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

04.12.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення доказів шляхом їх витребування, а саме просив суд витребувати у позивача належні та допустимі докази на підтвердження обставин отримання ТОВ ІЦ «Енергомаш» у 2011 році кредиту від АТ «Укрексімбанк» та укладання генеральної кредитної угоди на розвиток підприємства, на модернізацію виробництва, його переоснащення, на впровадження науково та енергоефективних технологій; наявності ТОВ ІЦ «Енергомаш» позитивної кредитної історії; передання майже всього нерухомого майна ТОВ ІЦ «Енергомаш» в іпотеку банківській установі; створення сучасного вітчизняного підприємства виробника енергетичного обладнання, яке працювало на ринку України; аналіз обставин, посилання на які містяться в уточненій позовній заяві.

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів відповідачем вказано, що в уточненій позовній заяві позивач посилається на те, що останній отримав у 2011 році кредит, уклавши з АТ «Укрексімбанк» генеральну кредитну угоду на розвиток підприємства, на модернізацію виробництва, його переоснащення, на впровадження науково та енергоефективних технологій, мав позитивну кредитну історію. Майже все нерухоме майно було передано банківській установі в іпотеку. Завдяки цьому було створене сучасне вітчизняне підприємство виробника енергетичного обладнання, яке працювало на ринку України, проте відповідних доказів створення сучасного вітчизняного підприємства виробника енергетичного обладнання за рахунок кредитних коштів АТ «Укрексімбанк» а також проведення аналізу певних обставин та його документального оформлення суду до матеріалів справи та іншим сторонам не надано. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 03 грудня 2018 року звернувся до ТОВ ІЦ «Енергомаш» із запитом про надіслання на адресу відповідача у справі № 641/9904/16 копій доказів на підтвердження вищевказаних обставин. Ненадання вказаних доказів до суду самим позивачем протягом розгляду справи є підставою припускати , що вказані докази можуть бути втрачені або збирання чи подання цих доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Наведене зумовлює необхідність витребування таких доказів судом.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2018 року та постановити нову, якою задовольнити його заяву та витребувати у ТОВ Інженерний центр «Енергомаш» допустимі докази, на підтвердження обставин отримання ТОВ ІЦ "ЕНЕРГОМАШ" у 2011 році кредиту від АТ "Укрексімбанк" та укладання генеральної кредитної угоди на розвиток підприємства, на модернізацію виробництв переоснащення, на впровадження науково та енергоефективних технологій; наявності у ТОВ ІЦ "ЕНЕРГОМАШ" позитивної кредитної історії; передання майже всього нерухомого майна ТОВ ІЦ "ЕНЕРГОМАШ" в іпотеку банківській установі; створення сучасного вітчизняного підприємства виробника енергетичного обладнання, яке працювало на ринку України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що ухвала суду не відповідає вимогам процесуального закону щодо її змісту, що його доводи, аргументи та докази судом першої інстанції не тільки не враховані, в оскарженому ним судовому рішенні відсутні мотивів їх відхилення. Вважає, що судом першої інстанції справа вирішується із порушенням встановленого статтею 6 ЦПК України принципу рівності перед законом і судом, що в обґрунтування уточнених позовних вимог ТОВ ІЦ "Енергомаш"не надано доказів створення сучасного вітчизняного підприємства виробника енергетичного обладнання за рахунок кредитних коштів АТ "Укрексімбанк".

Також ОСОБА_1 посилається на те, що на запит його представника не надано відповіді, що ТОВ ІЦ "ЕНЕРГОМАШ" так і не надав йому копії належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин отримання ТОВ ІЦ "ЕНЕРГОМАШ" у 2011 році кредиту від АТ "Укрексімбанк" та укладання генеральної кредитної угоди на розвиток підприємства, на модернізацію виробництва, його переоснащення, на впровадження науково та енергоефективних технологій;наявності ТОВ ІЦ "ЕНЕРГОМАШ" позитивної кредитної історії; передання майже всього нерухомого майна ТОВ ІЦ "ЕНЕРГОМАШ" в іпотеку банківській установі; створення сучасного вітчизняного підприємства виробника енергетичного обладнання, яке працювало на ринку України.

Отже,попри вжиті ним заходи для отримання зазначених доказів самостійно, отримати їх самостійно виявилось неможливим.

У відзиві ТОВ Інженерний центр «Енергомаш» посилається на те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і просив апеляційну скарги залишити без задоволення, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2018 року без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 пропущено строк протягом якого можна подавати клопотання про витребування доказів, т.я. останній звернувся із заявою після завершення стадії підготовчого провадження.

Вбачаються ознаки зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами. справа розглядається фактично два роки, але відповідач, незважаючи на довготривалий розгляд справи, тільки зараз звернувся з відповідною заявою про забезпечення доказів.

Звертає увагу на те, що позивачем у даній справі доводяться обставини вибуття майна поза волею позивача, недобросовісність відповідача, а також безвідплатність набуття відповідачем нерухомого майна., а докази, які вимагає позивач не стосуються предмету доказування у даній справі.

Також зазначає, що в матеріалах справи вже є належні та допустимі докази отримання кредитних коштів та передання майна в іпотеку Банку.

Вважає, що відповідач у своїй заяві належно не обґрунтував необхідності забезпечення доказів, не довів, що збирання, або подання цих доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належними чином.

Від представника позивача Розумовського О.С. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливості його явки у судове засідання з огляду на те, що він через скрутне фінансове становище не має можливості забезпечити участь адвоката у призначеному судовому засіданні, а сам він не має юридичної освіти, а тому не має змоги представляти свої інтереси самостійно, а також зазначив, що в іншому суді розглядається цивільна справа, де він приймає участь як третя особа.

Зазначені в заяві скаржника причини щодо відкладення розгляду справи не підтверджені належними доказами, а тому колегія суддів не може вважати їх поважними. Крім того, ОСОБА_1 реалізував право на апеляційний перегляд судового рішення першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги із зазначенням доводів, явка в судове засідання апеляційного суду не є обов'язковою, а про наявність обставин, які унеможливлюють розгляд справи без участі ОСОБА_1 заява не свідчить.

Інші учасники справи про поважність причин неподання відзиву та неявки не сповістили.

.

Зважуючи на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 44, 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю скаржника, а також заінтересованих осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вчинення саме такої процесуальної дії, як забезпечення доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, витребування та (або) огляд доказів.

Забезпечення доказів - процесуальна дія суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів.

Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків

Із заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів вбачається, що вона не містить вимоги про витребування конкретного, визначеного частиною 2 статті 76 ЦПК України певного доказу, а має вимогу декларативного характеру, не має реквізитів письмових доказів, якщо заявник мав саме такі на увазі, внаслідок чого така заява може розцінюватись як витребування доказів, визначених на власний розсуд суду, що є неприпустимим з огляду на положення ст.ст.12,13 ЦПК України.

Фактично заява ОСОБА_1 від 04.12.2018 року містить вимогу про покладення на позивача обов'язку доводити ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, що і без заяви відповідача вже передбачено частиною статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України, і які є обов'язковими для учасників справи та суду, незалежно від їх декларування одним із учасників під виглядом заяви про забезпечення доказів.

Забезпечення доказів передбачається в тому випадку, коли існує загроза їх знищення, а дана справа розглядається з 2016 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни оскарженої ним ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина