Справа № 485/1432/18
Провадження № 2/485/229/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтки І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_2, Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок» про визнання права на оренду земельної ділянки та визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

встановив:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Снігурівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок» про визнання права на оренду земельної ділянки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 07 жовтня 2011 року та 02 лютого 2012 рку між відповідачем ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договори, строком на 49 років, оренди земельних ділянок, які розташовані в межах території Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площами 5,23га та 8,6400га, зареєстровані у встановленому порядку у Відділі Держкомзему у Снігурівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинені записи 29 листопада 2011 року за №02505 та 02 лютого 2012 року за №03553, відповідно.

05 травня 2015 року ОСОБА_3 померла, спадкоємцем після її смерті є позивач, який в порядку спадкування на підставі вказаного вище договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою.

Проте, 28 серпня 2017 року та 20 січня 2018 року відповідач ОСОБА_2 уклала з ПСП «Агрофірма «Роднічок» договори оренди землі, яка перебуває в оренді у позивача, про що 13.10.2017 року та 23 лютого 2018 року відповідно державним реєстратором Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» на підставі рішення про державну реєстрацію вчинено записи у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що договори оренди землі від 28 вересня 2017 року та від 20 січня 2018 року, оформлені без розірвання попереднього договору оренди за яким він є орендарем, його реєстрація відбулась із порушенням чинного законодавства, він є спадкоємцем після смерті дружини права оренди, просив визнати за ним право на оренду земельних ділянок, визнати протиправними, скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди за ПСП «Роднічок» та скасувати записи про державну реєстрацію у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року замінено неналежного відповідача Державного реєстратора Снігурівської районної державної адміністрації на належного Комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації.

У судове засідання учасники справи не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ПСП «Роднічок» згідно поданої заяви просила про розгляд справи у її відсутність, у задоволенні позову просила відмовити. Згідно письмових заперечень за вх.від 13.11.2018 року посилається на припинення договорів від 07.10.2011 року та 02.02.2012 року, укладених з ФОП ОСОБА_3 у зв'язку зі смертю фізичної-особи підприємця та відсутності у позивача права оренди у порядку спадкування після смерті орендаря.

Відповідачі ОСОБА_2, представник Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації про причини неявки суд не повідомили, відзиву не надали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,2272га, розташованої в межах Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :30:000:0087, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №249114, виданого Відділом Держкомзему у Снігурівському районі Миколаївської області 03 березня 2009 року.

07 жовтня 2011 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 49 років, який 29 листопада 2011 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Снгурівському районі Миколаївської області за №02505.

Крім того, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 8,6397га, розташованої в межах Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :21:000:0042, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №257913, виданого Відділом Держкомзему у Снігурівському районі Миколаївської області 01 грудня 2011 року.

02 лютого 2012 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 49 років, який 02 лютого 2012 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Снгурівському районі Миколаївської області за №03553.

05 травня 2015 року ОСОБА_3 померла, актовий запис про смерть №9 від 08 травня 2015 року, вчинений Виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, про видано свідоцтво про смерть серії І-ФП №220822.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_1 позивач у справі, та син ОСОБА_4 04 липня 2017 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадкового майна, яке складається з житлового будинку, розташованого по вул.Радгоспна,30, с.Дніпровське Білозерського району Херсонської області. Іншом спадкоємцем спадщину не оформлено. Вказане підтверджується копією спадкової справи №379/2015, заведеної після ОСОБА_3

28 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Роднічок» укладено договір оренди земельної ділянки кадастровим номером :21:000:0042, площею 8,6397га, на строк 10 років, про що 13.10.2017 року державним реєстратором Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» на підставі рішення про державну реєстрацію вчинено запис №22917909 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Крім того, 20 січня 2018 року між ОСОБА_2 та ПСП «Агрофірма «Роднічок» укладено договір оренди земельної ділянки кадастровим номером :30:000:0087, площею 5,2272га, на строк 10 років, про що 23 лютого 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» на підставі рішення про державну реєстрацію вчинено запис №25065243 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Земельні ділянки передані ОСОБА_2 в оренду ПСП «Роднічок» за договорами від 28 вересня 2017 року та 20 січня 2018 року є земельними ділянками, якими користується позивач на підставі договорів оренди землі від 02.02.2012 року та 07 жовтня 2011 року, відповідно, укладених між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№158027012, 158027179, сформованих станом на 28.02.2019 року, право оренди спірних земельних ділянок за позивачем ОСОБА_1 не зареєстровано.

Статтею першою Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (стаття 5 Закону України «Про оренду землі»).

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (стаття 6 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

За змістом статті 1 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст.18 вказаного Закону державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця проводиться, зокрема, в разі смерті фізичної особи-підприємця.

Загальними положеннями про найм (оренду) Цивільного кодексу України передбачена норма, відповідно до якої договір найму припиняється в разі смерті фізичної особи-наймача, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 781 ЦК України).

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено припинення договору оренди землі у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Пунктом 34 договорів оренди земельної ділянки від 07 жовтня 2011 року та 02 лютого 2012 року визначено, що його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря; в інших випадках, передбачених законом.

Оскільки умовами вказаних договорів оренди не передбачено перехід права на оренду в порядку спадкування; наявність осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями; право на спадщину позивач не оформив; право оренди в установленому порядку не зареєстрував, договори з ФОП ОСОБА_3 припинили свою дію у зв'язку зі смертю орендаря, а тому позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_2, Приватного сільськогосподарського підприємства «Роднічок» про визнання права на оренду земельної ділянки та визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя