Справа № 464/3054/18
пр.№ 2/464/362/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2019 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О. Ю.,

справа № 464/3054/18,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 зявився,

відповідачі ОСОБА_2 міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», ОСОБА_2 міське комунальне підприємство «Львівводоканал», ОСОБА_3 акціонерне товариство «Львівгаз», ОСОБА_3 акціонерне товариство «Львівобленерго», ОСОБА_2 комунальне підприємство «Старий Сихів»,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Публічного акціонерного товариство «Львівгаз», Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», Львівського комунального підприємства «Старий Сихів» про зобовязання до вчинення дій, про списання боргів,

за участю представників учасників справи: представник ЛМКП «Львівводоканал» ОСОБА_4, представника ПАТ «Львівобленерго» ОСОБА_5 зявились, представники інших відповідачів не зявились,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся у суд із позовом до відповідачів у якому просить: зобовязати відповідачів виконувати статтю 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року при нарахування плати за комунальні послуги, враховуючи 50 % пільгу від повної суми оплати, про списання боргів з позивача, які виникли з травня 2017 року через незаконне збільшення комунальних платежів без врахування вимог цього Закону.

В обґрунтування позову покликається на те, що є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії, у звязку з чим отримує 50 % пільги по оплаті житлово-комунальних послуг у відповідності до ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До жовтня 2014 року вказану пільгу отримував, однак з жовтня 2014 року така була зменшена у звязку із введенням субсидій Постановою КМУ № 409 від 06.08.2014 через що відповідачі самовільно порушили норму ст. 21 вищевказаного Закону.

09 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_6 «Львівобленерго» у якому останній виклав заперечення на позов. Зазначає, що позов не торкається їх інтересів. Розрахунки за спожитку електроенергію здійснюється з врахуванням 50 % пільги, яка передбачена ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням положень Постанови КМУ від 06.08.2014 № 409, зокрема в межах норми 120 кВ/год на місяць до 01.01.2018 та 100 кВт/год на місяць з 01.01.2018. за період з 01.05.2017 по 01.06.2018 нарахування позивачем сплачувались вчасно. Станом на 01.08.2018 наявна заборгованість за період з 01.07.2018 по 01.07.2018 у розмірі 285,24 грн. таким чином, розрахунок вартості спожитої електричної енергії здійснюється з дотриманням норм чинного законодавства. Просить у позові до них відмовити.

13 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача ПАТ «Львівгаз» у якому останній виклав заперечення на позов. Вважає позов безпідставним. Надання пільги позивачу здійснюється уповноваженим на те органом за рахунок коштів місцевого бюджету, а не ними, а тому просить у позові відмовити.

20 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача ЛМКП «Львіводоканал» у якому викладені заперечення на позов. Вважає позов безпідставним. Позивач, як ліквідатор аварії на ЧАЕС 2-ї категорії включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та користується такими пільгами у межах середніх норм споживання. ОСОБА_1 звільнений від оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, оскільки 50 % вартості за надані послуги відшкодовуються їм за рахунок субвенцій з державного бюджету. Просить у позові відмовити.

29 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» у якому викладені заперечення на позов. З дотримання норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу надається 50 % знижка плата, зокрема за комунальними послугами у межах середніх норм споживання, передбачених законом. Так, постановою КМУ від 06.08.2014 № 409 встановлено соціальну норму житла для централізованого опалення 21 кв. м опалювальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв.м на сімю. Пільги нараховуються лише на вказану норму незалежно від фактичної кількості споживання гарячої води. Таким чином відсутні підстави для перерахунку нарахувань позивачу, адже такі здійснені з дотриманням норм законодавства. В частині позовних вимог до них просить відмовити.

Від відповідача ЛКП «Старий Сихів» не надійшов відзив, який би містив заперечення на позов.

13 серпня 2018 року представником відповідача ПАТ «Львівгаз» подано на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

27 лютого 2019 року представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» до суду подано клопотання про відкладення судового засідання у звязку із зайнятістю у іншому судовому процесі.

06 червня 2018 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

03 липня 2018 року ухвалою судді у звязку з усуненням недоліків у позовній заяві таку прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання, яке неодноразово відкладалось з поважних причин.

08 січня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просить такий задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_6 «Львівобленерго та ЛМКП «Львівводоканал» заперечили повністю проти частини позову предявлених до за безпідставністю з підстав викладених відзивах на позов.

У судове засідання інші представники відповідачі не зявились, хоча належним чином повідомлялись про місце, дату та час цього засідання, а тому зі згоди представників відповідачів, суд вважає за можливе провести засідання у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-87 роках 2 ї категорії, що підтверджено дублікатом посвідчення / арк. спр. 6/.

Позивач разом із дружиною ОСОБА_8 є співвласниками зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено довідкою ЛКП «Старий Сихів» від 26.02.2018 № 402.

Таким чином, між сторонами виниклі спірні правовідносини щодо не нарахування позивачу пільги по оплаті комунальних послуг від повної суми оплати у відповідності до ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14), надаються такі гарантовані державою пільги, передбачені зокрема п. 11 частини 1 статті 20.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 20 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв'язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом. До членів сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать: дружина (чоловік), неповнолітні діти, непрацездатні батьки, особа, яка проживає разом з постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею, за умови, що ця особа не перебуває у шлюбі; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

Таким чином, аналізуючи наведені норми права суд відмічає, що позивач має право на 50-процентна знижку плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС віднесеного до 2-ї категорії осіб.

Відповідно до ст. 62 зазначеного Закону роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

06 серпня 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій. Неювизначено соціальні норми житла та нормативів споживання житлово-комунальних послуг. Дія такої постанови поширюється також на позивача як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2-ї категорії.

Повертаючись до матеріалів справи суд відмічає, що позивачу надається 50 % знижка плати за житлово-комунальні послуги, що підтверджено рахунками-квитанціями про оплату за житлово-комунальні послуги, виходячи з меж середніх норм споживання / арк. спр. 8-12/.

У звязку із цим, суд критично оцінює аргументи позивача щодо надання 50 % пільги по оплаті комунальних послуг від повної суми оплати, адже таке твердження не відповідає ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка обраховується у межах середніх норм споживання, що визначені Постановою КМУ від 06.08.2014 № 409.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 12 цього Кодексу що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд прийшов висновку про те, що позивачем не доведено у відповідності до ст. ст. 79-81 ЦПК України факт безпідставного не врахування 50 % пільги, саме від повної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а відтак і відсутні підстави для списання з травня 2017 року боргів перед відповідачами, які утворились із житлово-комунальних послуг.

Таким чином, суд прийшов переконання, що у позові про зобовязання відповідачів виконувати статтю 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року при нарахування плати за комунальні послуги, враховуючи 50 % пільгу від повної суми оплати та списання боргів з позивача, які виникли з травня 2017 року через незаконне збільшення комунальних платежів без врахування вимог цього Закону відмовити повністю.

Будь-яких інших фактичних даних та підтвердження їх доказами, що має значення для правильного вирішення справи, суд не встановив.

У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При поданні заяви до суду позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», осіб, які їх понесли суд не встановив, а відтак такий необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 259, 264, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Публічного акціонерного товариство «Львівгаз», Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», Львівського комунального підприємства «Старий Сихів» про зобовязання відповідачів виконувати статтю 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року при нарахування плати за комунальні послуги, враховуючи 50 % пільгу від повної суми оплати, про списання боргів з позивача, які виникли з травня 2017 року через незаконне збільшення комунальних платежів без врахування вимог цього Закону - відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання АДРЕСА_1, серія та номер паспорта КВ 687056;

відповідач ОСОБА_2 міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місце знаходження місто Львів, вулиця Д. Апостола, будинок № 1, ;

відповідач ОСОБА_2 міське комунальне підприємство «Львівводоканал», місце знаходження місто Львів, вулиця Зелена, будинок № 64, ;

відповідач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Львівгаз», місце знаходження місто Львів, вулиця Золота, будинок № 42, ;

відповідач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Львівобленерго», місце знаходження місто Львів, вулиця Козельницька, будинок № 3, ;

відповідач ОСОБА_2 комунальне підприємство «Старий Сихів», місце знаходження місто Львів, проспект Червоної Калини, будинок 3 109, .

Дата складення повного судового рішення 01 березня лютого 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков