Справа № 326/302/19
Провадження № 2-н/326/12/2019
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01 березня 2019 року суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду Запорізької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.08.2010 вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований у Приморському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №46. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На цей час, шлюб з відповідачем ще не розірвано, але разом вони не проживають з серпня 2018 року. Відповідач проживає окремо, тобто родина фактично розпалась. Відповідач участь в утриманні дітей не приймає, гроші на утримання та виховання дітей не надає взагалі. Вона не працює, коштів на утримання дітей не вистачає, їй допомагають лише її батьки.

Вважає, що 1/4 від усіх видів заробітку відповідача буде необхідною та достатньою сумою для стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, але відповідно до ч.2 ст.182 СК України не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Офіційних даних про види та розмір доходів відповідача надати не може.

Просить: видати наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, 18 листопада 2017 року, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу суд приходить до висновку, що у її прийнятті слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

В порушення вказаної норми заявниця просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, 18 листопада 2017 року, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що не передбачено ч.1 ст.161 ЦПК України та не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку або повторно в наказному провадженні з вимогою, яка відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Керуючись: ст.ст.161, 165, 166, 259, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Розяснити заявниці її право звернутися з даною вимогою до суду у позовному порядку або повторно в наказному провадженні з вимогою, яка відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом: суддя Т.В. Стріжакова

01.03.2019