Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Гірка-2», ОСОБА_3 про визнання заборгованості частково погашеною, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати заборгованість за грошовим зобов`язанням від 20.09.2011 р., що виникла між ОСОБА_2 , як кредитором, та ОСОБА_1 , як боржником, частково погашеною у розмірі 160 000 доларів США, що еквівалентно на день повернення за офіційним курсом НБУ становить 4 512 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між відповідачем ОСОБА_2 (позикодавець) та позивачем ОСОБА_1 (позичальник) з 20.09.2011 р. виникли боргові зобов`язання, відповідно до яких позикодавець передав позичальнику у борг грошові кошти у розмірі еквівалентному 650 000 доларів США за курсом НБУ на день отримання грошей. Позивач був зобов`язаний повернути позикодавцю отримані у борг грошові кошти до двадцятого вересня дві тисячі шістнадцятого року. З метою виконання зобов`язання з повернення боргу, позивачем 10.01.2018 р. повернуто частину позичених грошових коштів у розмірі 160 000 доларів США, що в еквіваленті на день повернення за курсом НБУ становило 4512000 гривень, про що ОСОБА_2 складено письмову заяву, яка 10.01.2018 р. нотаріально посвідчена ПН ХМНО Ушивець О.Ю. В зв`язку з не зазначенням ОСОБА_2 , кому саме адресована відповідна заява та задля унеможливлення у подальшому повторного стягнення з позивача вже повернутих грошових коштів, позивач звернувся до суду з позовом про визнання частково погашеною заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 у розмірі 160 000 доларів США, що в еквіваленті на день повернення за офіційним курсом НБУ становило 4 512 000 гривень.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що між сторонами укладено усний договір позики, грошові кошти передавались готівкою за кілька разів, останній раз 20.09.2011 р. Представник відповідача позовні вимоги визнав та просив позов задовольнити, представник третьої особи Васильєва ОСОБА_4 . вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Представник третьої особи ТОВ «Гірка-2» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому справа розглядається в їх відсутність.
Суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 просить визнати заборгованість за грошовим зобов`язанням від 20.09.2011 р., що виникла між ОСОБА_2 , як кредитором, та ОСОБА_1 , як боржником, частково погашеною у розмірі 160 000 доларів США.
В судовому засіданні представники сторін зазначали, що зобов`язання між сторонами виникли на підставі усного договору позики, за яким грошові кошти передавались готівкою за кілька разів, останній раз 20.09.2011 р.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною другою статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, що передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України.
Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін, що встановлено ст.81 ЦПК України.
Позивачем не надано доказів, підтверджуючих обґрунтованість позовних вимог, а також факт укладання між ним і відповідачем договору позики та отримання грошових коштів у відповідному розмірі.
В якості доказу, підтверджуючого позовні вимоги, позивачем надано нотаріально посвідчену заяву від 10.01.2018 р., в якій відповідач ОСОБА_2 зазначає, що на виконання зобов`язання, передбаченого Договором позики №1/09/11 від 20.09.2011 р., Договором поруки №1п/09/11 від 20.09.2011 р., цією заявою ОСОБА_2 підтверджує, що ОСОБА_1 частково сплатив грошову суму у розмірі 4 512 000 грн., що за курсом НБУ діючим на день підписання цієї заяви еквівалентно сумі 160 000 доларів США, зазначену в Договорі позики №1/09/11 від 20.09.2011 р. У зв`язку з проведенням часткового розрахунку претензій фінансового характеру в розмірі 4 512 000 грн., що за курсом НБУ, діючим на день підписання цієї заяви еквівалентно сумі в 160 000 доларів США до ОСОБА_1 та ТОВ «ГІРКА-2» за договором позики та договором поруки ОСОБА_2 не має.
Цією заявою підтверджується факт часткового виконання зобов`язання, передбаченого Договором позики №1/09/11 від 20.09.2011 р., Договором поруки №1п/09/11 від 20.09.2011 р.
Проте, заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2017 р. по справі №640/4732/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Гірка-2» про визнання договорів недійними, визнані недійсними Договір позики №1/09/11 від 20.09.2011 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і Договір поруки №1п/09/11 від 20.09.2011 р., укладений між ОСОБА_2 , ТОВ «Гірка-2» та ОСОБА_1
Вказане заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2017 р. набрало законної сили.
Враховуючи викладене, позивачем не доведено наявність грошового зобов`язання між ним та відповідачем, заборгованість за яким ОСОБА_1 просить визнати частково погашеною, а також обґрунтованість позовних вимог щодо часткового погашення грошового зобов`язання.
Крім того, статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідач ОСОБА_2 повністю визнає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , про що подав відповідну письмову заяву, а також підтвердив в судовому засіданні його представник ОСОБА_5 , в зв`язку з чим у позивача відсутні підстави у відповідності до вимог ст.4 ЦПК України для звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Приймаючи до уваги викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання заборгованості за грошовим зобов`язанням від 20.09.2011 р., що виникла між ОСОБА_2 , як кредитором, та ОСОБА_1 , як боржником, частково погашеною у розмірі 160 000 доларів США, що еквівалентно на день повернення за офіційним курсом НБУ становить 4512000 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 16, 509, 1046-1048 ЦК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 17.05.2019 року.

СУДДЯ