Провадження № 2/582/45/19
Справа № 582/1576/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, м. Конотоп, Сумської області, до ОСОБА_3, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про зменшення розміру аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким зменшити йому розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.2017, на користь відповідача ОСОБА_3, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частки від доходу заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до твердої грошової суми у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду законної сили. Також просить скасувати заборгованість зі сплати аліментів, а виконавчий лист відкликати з примусового виконання.

З указаним рішенням суду позивач не погоджується оскільки вважає, що розмір аліментів визначався судом без врахування його матеріально становища. Оскільки він є інвалідом третьої групи, ніде не працює, перебуває на обліку у Конотопському міськрайонному центрі зайнятості населення, але допомога по безробіттю йому була припинена у листопаді 2018 року. Позивач вважає, що через погіршення свого матеріального стану, що зумовлений припиненням допомоги по безробіттю, він взагалі позбавлений можливості сплачувати аліменти. Крім того, позивач вважає, що у звязку з цим йому потрібно скасувати заборгованість зі сплати аліментів.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд зменшити розмір аліментів встановлений на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.2017.

25.01.2019 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву, за змістом якої вона заперечуючи проти позову зазначила, що рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.2017 з позивача стягнуто мінімальний розмір аліментів, який визначений законодавством для дітей відповідного віку. Також відповідач зазначила, що позивач в обгрунтування вимог посилається на ту обставину, що, ніби то, змінилось його матеріальне становище, а саме було припинено виплати по безробіттю, які він отримував з січня 2018 року по листопад 2018 року. В той же час, дана обставина жодним чином не може бути доказом погіршення матеріального становища позивача, адже вона не враховувалась і не могла бути врахована при ухваленні рішення суду про стягнення аліментів. Так, підставою для стягнення аліментів є рішення Недригайлівського районного суду від 14 листопада 2017 року. Тобто, розмір аліментів, які підлягають стягненню із позивача, було визначено ще до призначення допомоги центром зайнятості. З викладеного вбачається, що позивачем не наведено жодної обставини та не надано жодного доказу, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів змінилось його матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я. Крім того, відповідач ОСОБА_3 зазначила, що вона не має можливості в повній мірі матеріально забезпечити дітей, тому для забезпечення дітей кошти надають її батьки, оскільки вона не має можливості влаштуватися на роботу, адже за станом здоров'я син ОСОБА_7, потребує постійного догляду. Син ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку в Недригайлівській ЦРЛ, та систематично, по декілька разів на рік має проходити лікування в м. Суми. Відповідно до медичних довідок від 22.12.2017 року та від 11.01.2019 року, ОСОБА_6 потребує домашнього догляду, про що надала копії цих довідок.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали, з підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнали. Проти позову заперечували, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 14.11.2017 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 червня 2016 р. на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та присуджено до стягування з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду законної сили.

Розглядаючи заявлену позивачем позовну вимогу про зменшення вказаного розміру аліментів суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з розясненнями пунктів 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із довідкою до акту МСЕК (а.с.6), позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи, у звязку з чим йому протипоказана тяжка та середньої тяжкості праця, робота на висоті.

Згідно довідки за №1570 від 05.07.2018, наданої Конотопським обєднаним управлінням ПФУ, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1452 грн 00 коп., ця сума йому була виплачена щомісячно протягом січня червня 2018 року (а.с.9).

Із копій сторінок трудової книжки позивача ОСОБА_1 вбачається, що йому 18.01.2018 була призначена допомога по безробіттю, яка припинена 12.11.2018 (а.с.10-11).

Крім цих документів позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили, що у нього змінилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоровя.

Суд вважає, що сам факт припинення виплати допомоги по безробіттю, яка не була врахована при визначенні розміру аліментів за рішенням суду від 14.11.2017, а була призначена позивачу 18.01.2018, не є безумовною обставиною для зменшення визначених за рішенням суду розміру аліментів.

Що стосується вимоги позивача про скасування заборгованості зі сплати аліментів, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки ця заборгованість виникла у результаті невиконання рішення суду, ніяким чином не повязана з вимогою про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів та скасування заборгованості зі сплати аліментів, та вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складено 20 лютого 2019 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко