Справа № 464/5278/18
пр.№ 2/464/235/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої -судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №101 по пр.Червоної Калини, 42 у м.Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона проживає у вказаній квартирі, в якій, окрім неї, зареєстрований відповідач ОСОБА_3 Останній не проживає у квартирі тривалий час, що підтверджується актами ЛКП «Житловик-С», його місцезнаходження їй невідоме, він не оплачує житлово-комунальні послуги, його особистих речей в квартирі немає, відповідачу не чиняться перешкоди у користуванні даною квартирою. Вважає, що ОСОБА_3 у звязку з наведеним та на підставі ст.ст.71,72 Житлового кодексу УРСР втратив право користування квартирою.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, надали пояснення аналогічні змісту такого, просили позов задоволити, не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та її представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил щодо оцінки доказів.

Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК УРСР.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана квартира є державною, загальною площею 50,50 кв.м., що підтверджується довідкою №3182 від 10.09.2018 р. ЛКП «Житловик-С».

Згідно із актами комісії ЛКП «Житловик-С» від 17.01.2018 р., від 27.04.2018 р. та 31.08.2018 р., ОСОБА_3 у квартирі не перебуває, за слів сусідів не проживає у даній квартирі з 2006 року.

Окрім цього, факт непроживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, допитаних у судовому засіданні.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування ним, поважних причин непроживання чи перешкод йому у користуванні таким, судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 130, 137, 141, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: м.Львів, пр.Червоної Калини, 42/101) таким, що втратив право користування квартирою №101 в будинку №42 по пр.Червоної Калини у м.Львові.

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: м.Львів, пр.Червоної Калини, 42/101) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, місце проживання та реєстрації: м.Львів, пр.Червоної Калини, 42/101) 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2019 року.

Головуюча