Справа № 496/2196/16-ц
Провадження № 2/496/185/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Величко Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

Разом з позовною заявою представник позивача надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив провести розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 39).

29 червня 2016 року по справі відкрито провадження (а.с. 41).

Як вбачається з відповіді на запит від відділу державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 18 серпня 2016 року № 2075/02.1-34, ОСОБА_1 помер 09 грудня 2015 року, актовий запис № 1388 від 10 грудня 2015 року (а.с. 45,49).

Ухвалою суду від 15 грудня 2016 року провадження у справі було зупинене до зясування кола осіб, які є правонаступниками ОСОБА_1, який помер 09 грудня 2015 року та залучення їх до участі у справі (а.с. 50).

28 серпня 2018 року від представника позивача надійшло до суду клопотання про відновлення провадження у справі у звязку з необхідністю направлення запиту до нотаріальної контори для встановлення спадкоємців померлого відповідача (а.с. 56-59).

Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року було задоволено клопотання представника позивача, відновлено провадження у справі та витребувано відомості щодо спадкоємців померлого відповідача (а.с. 61).

На виконання ухвали суд Біляївського районна державна нотаріальна контора Одеської області надала інформацію, що спадкоємці відсутні, а спадкова справа після смерті ОСОБА_1, померлого 09.12.2015 р. заведена за претензією кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 64).

У звязку з вказаними обставинами, явка представника позивача була визнана обовязковою у судове засідання для зясування обставин по справі та постановлена ухвала суду від 30 жовтня 2018 року (а.с. 68).

Розгляд справи було відкладено на 10.12.2018 року. Копія вищевказаної ухвали була направлена позивачу та отримана у листопаді відповідно до штампу (а.с. 69,70) .

Незважаючи на визнання судом участі представника позивача обов'язковою, в судове засідання, призначене на 10.12.2018 року та 26.02.2019 року представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Додаткових доказів, пояснень, клопотань про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник позивача суду не надав.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд, вирішуючи питання про визнання обов'язковою участі представника позивача, виходив з того, що без участі представника позивача та надання ним особистих пояснень неможливо з'ясувати всі обставини справи та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що право сторони не з'являтись у судове засідання, в разі звернення з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, не є абсолютним і може бути обмежене судом шляхом постановлення ухвали про визнання явки цієї сторони обов'язковою.

Між тим, вищевикладені приписи процесуального закону позивач увагу не звернув, проігнорувавши ухвалу суду про його обов'язкову участь в судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги те, що представник позивача повторно до суду не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а без надання особистих пояснень представника позивача, з'ясувати всі обставини справи неможливо, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 223,257-261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2019 року.

Суддя О.П. Галич