Справа № 621/201/19
Пр. № 2/621/469/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

25.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2

ОСОБА_1 неодноразову змінювала свої позовні вимоги, остаточно виклавши їх в заяві від 28.02.2019року.

Так, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 29.04.2017 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області; Після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1»; Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю - ОСОБА_1; Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що 29.04.2017 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області між сторонами було зареєстровано шлюб. Сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вже тривалий час стосунки між сторонами мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування, взаєморозуміння, почуття любові тощо. Крім того, ОСОБА_2 не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки. Малолітня ОСОБА_4 весь час проживає та має адресу реєстрації разом із позивачем, повністю перебуває на утриманні ОСОБА_1 у зв'язку з чим позивач вважала доречним визначити місце проживання дитини саме з нею.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_5 на задоволенні змінених позовних вимог наполягали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення.

Суд, вислухавши думку сторін та їх представників, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.

Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_4, 29.04.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 47 (а.с. 10).

Сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, копія Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5, актовий запис № 257 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, а відповідач не заперечує, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені, сім'я існує формально, ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про спільне майно немає, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (а.с. 12, 29).

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований.

Позивач є студентом коледжу, проте перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти того факту, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із матір'ю та вважав за необхідне визначити місце проживання дитини саме з позивачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім того, встановлено, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач не виконує обов'язки щодо утримання своєї дитини, хоча має таку можливість, оскільки стан його здоров'я задовільний, він отримує стабільний заробіток, інших утриманців не має, суд дійшов висновку про обґрунтованість та можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 110, 111-115, 160-161, 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 12, 81, 141, 142, 206, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.04.2017 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_4, актовий запис № 47 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Роз'яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_6, виданий 19.07.2014 року Зміївським РС ГУДМС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_2, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Свідоцтво про народження, серії НОМЕР_5, актовий запис № 257, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 25.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_6, виданий 19.07.2014 року Зміївським РС ГУДМС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., які перерахувати на рахунок отримувача 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського Апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.02.2019 року.

Головуючий: