Справа № 272/1260/19
Провадження № 2/272/647/19
УХВАЛА

08 листопада 2019 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Карповець В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання правочину дійсним та про визнання договору дарування недійсним, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд, визнати дійсним правочин, вчинений між ним та ОСОБА_2 26 січня 2015 року, згідно якого він набув права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 сплативши за нього 50000 грн.; Визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 28 січня 2018 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

07.11.2019 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам за її дорученням відчужувати будинок АДРЕСА_1 , вселяти в нього жильців, проводити перебудову чи переустаткування будинку. В обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що існує реальна загроза щодо того, що ОСОБА_3 , як юридичний власник будинку по АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований та проживає, може розпорядитися вказаним вище будинком, який є предметом спору, тим самим унеможливить виконання рішення суду по даній справі.

В порядку ч.1 ст.153 ЦПК України сторони, в засідання для вирішення заяви про забезпечення позову не викликалися.

Ознайомившись з поданою заявою, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову є обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову передбачені ч.1 ст.150 ЦПК України, відповідно до якої позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії , забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову у даній цивільній справі може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, обраний захід забезпечення позову у виглядізаборони вчиняти дії щодо спірного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , а саме у вигляді заборони відчужувати вищевказаний житловий будинок, вселяти в нього мешканців, проводити його перебудову та переустаткування, відповідає заявленим позовним вимогам, тому подана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової каркти платника податків НОМЕР_1 )та будь яким іншим особам за її дорученням відчужувати житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вселяти в нього мешканців, проводити перебудову та переустаткування зазначеного будинку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати приватному нотаріусу Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Чистякову Андрію Олександровичу (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) для виконання, та сторонам для відому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, у відповідності до п.п.15.5 п.15 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно -телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя:В. В. Карповець