Справа № 694/5/19
провадження № 2/694/214/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
28.02.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Дудніченка В.М,
при секретарі Літвін Н.М.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок ,
Свої вимоги мотивує тим, що вона звернулася до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2. На підставі даної заяви заведено спадкову справу за № 183/2018.За даними нотаріальної контори після смерті батька ОСОБА_3, за № 335/2011 також заведена спадкова справа. З заявою про прийняття спадщини звернулася її мати ОСОБА_4 та фактично прийняла спадщину і вона як дочка померлого , так як спільно проживала з померлим.
Отримавши в нотаріальній конторі консультацію щодо оформлення спадщини на житловий будинок після померлого ОСОБА_2, зясувалося, що серед документів, які залишилися після смерті батька відсутні будь-які правовстановлюючі документи на житловий будинок, який розташований в місті Звенигородка по провулку О. Кониського, З А Черкаської області на імя ОСОБА_2, тому 22.11.2018 року ОСОБА_5 державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно якої свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно видати неможливо в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право власності у Звенигородському виробничому відділку Черкаського обласного бюро технічної інвентаризації вищевказаний жилий будинок не зареєстровано, не підтверджено належність житлового будинку ОСОБА_2. Інших спадкоємців крім неї не має, тому ніхто не претендує на вищевказане майно померлого ОСОБА_2 Вона була єдиною дитиною в сімї, а її мати, тобто дружина померлого- Шалденко ОСОБА_6 померла.
Оскільки, ні свідоцтва про право власності, ні технічного паспорту на житловий будинок, який розташований в по провулку О. Кониського, З А в місті Звенигородка Черкаської області на імя померлого ОСОБА_2 в неї не було, тому вона звернулася із заявою до КП «ЧОО Бюро технічної інвентаризації» про видачу нового технічного паспорту. 17.10.2018 року КГІ «ЧООБТ1» було виготовлено новий технічний паспорт на її імя. Крім того, в ході виготовлення технічної документації їй стало відомо, про те, що станом на 01.01.2013 р. за даними КГІ «ЧООБТІ» право власності па житловий будинок за адресою: провулок ОСОБА_7, З А в місті Звенигородка Звенигородського району Черкаської області не зареєстровано.Тому, для підтвердження того, що її батько ОСОБА_2 був власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: провулок ОСОБА_7, З А в місті Звенигородка Черкаської області, вона звернулася до Комунального проектно-виробничого архітектурно-планувального підприємства «Облархбюро» Черкаської обласної ради, де отримала висновок щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил № 80 від 30.11.2018 року, про те, що будівництво житлового будинку та господарської будівлі для зберігання інвентаря здійснено на території присадибної земельної ділянки площею 828 кв. м., яка перебувала з березня 1979 року в постійному користуванні ОСОБА_2, відповідно до рішення виконкому Звенигородської міської ради народних депутатів від 28.03.1979 року № 6 «Про клопотання перед виконкомом Звенигородської районної ради народних депутатів про надання громадянину дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку». Дана земельна ділянка була виділена під забудову за рахунок земель колгоспу імені Горького с. Стебного відповідно до рішення загальних зборів колгоспників від 19.02.1979 року № 1. Дозвіл на будівництво нині покійному ОСОБА_2 був наданий районним архітектором на підставі рішення виконкому Звенигородської районної Ради народних депутатів від 22.05.1979 року № 246 «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу «Свідоцтва про забудову садиби громадянину ОСОБА_2В.» У зв»язку з вищевикладеним вона не може отримати спадщину так,як відсутнє свідоцтво про право власності померлого ОСОБА_2 на даний житловий будинок.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.
Представник відповідача також не зявився в судове засідання. Подали через канцелярію суду заяву, в якій визнали позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позов ОСОБА_8 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до рішення №6 виданого виконкомом Звенигородської міської ради народних депутатів від 28 березня 1979 року ОСОБА_2 виділена земельна ділянка для будівництва індивідуального жилого будинку площею 0,06 га.в м.Звенигородка Черкаської області по провулку Колхозному 3а.
Як вбачається з дозволу на право виконання будівельних робіт та свідоцтва №31про забудову садиби ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво одноповерхового індивідуального жилого будинку на 3 кімнати з жилою площею 47,7 кв.м. за проектом 4517 на земельній ділянці по пров.Колгоспному 3а в м.Звенигородка Черкаської області
18.05.2011 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 11).
12.04.2018 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 10).
Згідно постанови Звенигородської держнотконтори після смерті ОСОБА_2, який помер 18.05.2011 р.,23.06.2011 року за № 335/2011 заведена спадкова справа. З заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого - ОСОБА_4 та фактично прийняла спадщину дочка померлого ОСОБА_1, так як спільно проживала з померлим.Інші спадкоємця до нотаріальної контори не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.Від імені ОСОБА_2 заповіти не посвідчувались. (а.с.17)
Згідно довідки «КП ЧООБТІ», станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок за адресою провулок О.Кониського 3А м .Звенигородка Звенигородского району Черкаської області не зареєстроване. (а.с.13)
Відповідно до висновку архітектора КПВАПП Облархбюро, щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил № 80 від 30.11.2018 року, про те, що будівництво житлового будинку та господарської будівлі для зберігання інвентаря здійснено на території присадибної земельної ділянки площею 828 кв. м., яка перебувала з березня 1979 року в постійному користуванні ОСОБА_2, відповідно до рішення виконкому Звенигородської міської ради народних депутатів від 28.03.1979 року № 6 «Про клопотання перед виконкомом Звенигородської районної ради народних депутатів про надання громадянину дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку». Дана земельна ділянка була виділена під забудову за рахунок земель колгоспу імені Горького є. Стебного відповідно до рішення загальних зборів колгоспників від 19.02.1979 року № 1. Дозвіл на будівництво нині покійному ОСОБА_2 був наданий районним архітектором на підставі рішення виконкому Звенигородської районної Ради народних депутатів від 22.05.1979 року № 246 «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу «Свідоцтва про забудову садиби громадянину ОСОБА_2В.»» (а.с.14-15)
Спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2, однак не може отримати спадкове майно в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити її право шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно ОСОБА_2, а саме: на житловий на житловий будинок, який знаходиться за адресою м.Звенигородка, провул. О.Кониського 3А, Звенигородського району, Черкаської області.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1261 ЦК України, та ст. ст. 134, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 266-273, 430 ЦПК України, суд,-
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо апеляційному суду Черкаської області протягом тридцяти днів з складання повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Звенигородський районний суд Черкаської області.
Суддя