Ухвала

04 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 686/19351/18

провадження № 61-18883ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки подані приватному нотаріусу банком документи для його вчинення не підтверджують безспірності заборгованості. Із наданих банком документів вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» нараховувалася пеня після спливу строку позовної давності, а розрахунок суми заборгованості здійснено без врахування сплачених боржником коштів.

ОСОБА_1 вважає, що нотаріус повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат», оскільки вчинення цієї дії суперечить чинному законодавству України.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. від 27 лютого 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 337, таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. від 27 лютого 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 337.

Суд першої інстанції виходив із того, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вимоги безспірності вчиненого виконавчого напису спростовуються тим, що позивач надав докази погашення заборгованості.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишено без задоволення, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року залишено без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом 27 лютого 2018 року на підставі документів, що не підтверджують безспірність заборгованості.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1 921 грн.

Ціна позову у цій справі становить 28 224 грн 06 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, виходячи зі змісту пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, враховуючи ціну пред`явленого позову та його предмет, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

У касаційній скарзі зазначено, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для Акціонерного товариства «Ідея Банк».

За змістом підпунктів а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилаючись на наявність зазначеної обставини, Акціонерним товариством «Ідея Банк», разом з тим, не додано до касаційної скарги доказів, які б її підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року ухвалені у малозначній справі, вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 червня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 вересня 2019 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк