Справа № 595/446/16-ц
Провадження 2/595/121/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2019

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третіх осіб Бучацького районного бюро технічної інвентаризації, Бучацької державної нотаріальної контори про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку і обов`язкової частки у спадщині,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_5 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третіх осіб Бучацького РБТІ, Бучацької ДНК про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку і обов`язкової частки у спадщині, мотивуючи тим, що вона разом із чоловіком ОСОБА_6 побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 без її відома оформив свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер, після його смерті, згідно заповіту, житловий будинок успадкував її син ОСОБА_7 , чим позбавив її права на обов`язкову частку у спадковому майні.

22 січня 2019 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області залучено до участі у вище вказаній справі як правонаступника позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_2

22 січня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, в яких просив суд скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , видане виконкомом Трибухівської сільської ради Бучацького району 24.03.2006 року на підставі рішення Трибухівської сільської ради від 20.03.2006 року №42 на ім`я ОСОБА_6 , скасувати державну реєстрацію в Бучацькому районному бюро технічної інвентаризації від 29.01.2007 року за реєстраційним номером 17649525, запис №319 в реєстровій книзі№11а,скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.02.2007 року, зареєстроване в реєстрі за №254, скасувати державну реєстрацію в Бучацькій державній нотаріальній конторі в реєстрі за №255,скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 17649525 від 06.02.2007 року, та визнатиза ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 з 15 грудня 1976 року. На підставі рішення виконавчого комітету Дружбівської (Трибухівської) сільської ради № 17 від 14 вересня 1979 року та акту відведення в натурі земельної ділянки ОСОБА_5 разом з чоловіком побудували житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. Однак, без відома ОСОБА_5 її чоловік оформив свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , видане виконкомом Трибухівської сільської ради Бучацького району 24.03.2006 року на підставі рішення виконкому Трибухівської сільської ради від 20.03.2006 року № 42, чим позбавив її права власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Згідно заповіту ОСОБА_6 , спадкоємцем зазначеного майна є їхній син ОСОБА_7 02 лютого 2007 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадкоємець успадкував весь будинок, чим позбавлено ОСОБА_5 права на обов`язкову частку у спадщині. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Крім того, свідоцтво про право власності на житловий будинок на ім`я ОСОБА_6 видано після його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області померла ОСОБА_5 , яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 15 грудня 1976 році зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в Дружбівській (Трибухівській) сільській раді Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 65.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , їхніми батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побудувано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконавчого комітету Дружбівської (Трибухівської) сільської ради №17 від 14 вересня 1979 року та акту відведення в натурі земельної ділянки, ОСОБА_6 виділено земельну ділянку для індивідуального будівництва.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороби тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1, 2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу та дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

В частині 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України вказано, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

24 березня 2006 року ОСОБА_6 оформлено свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення виконкому Трибухівської сільської ради Бучацького району №42 від 20.03.2006 року.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 є спільним сумісним майном подружжя.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області помер ОСОБА_6 .

Після його смерті залишилося спадкове майно, в тому числі житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , виданого Трибухівською сільською радою 29.01.2007 року.

Після смерті ОСОБА_6 спадщина відкрилася за заповітом, який був складений ним 28 січня 1999 року і посвідчений секретарем Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області.

Спадкоємцями після його смерті є дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_7 .

Згідно вказаного заповіту ОСОБА_6 все майно заповів ОСОБА_7 .

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_6 йому на праві власності належала Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

16 листопада 2006 року ОСОБА_7 подав до Бучацької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 .

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на обов`язкову частку у спадщині врегульовано статтею 1241 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, п`ятою і шостою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

02 лютого 2007 року позивач ОСОБА_5 подала до Бучацької державної нотаріальної контори заяву, згідно якої вона відмовилася від обов`язкової частки у спадковому майні та не заперечувала того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я її сина ОСОБА_7 Дана заява посвідчена 15 листопада 2006 року секретарем Трибухівської сільської ради Баліцьким В. І.

02 лютого 2007 року державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_6 , видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_7 .

На підставі вказаного свідоцтва 06 лютого 2007 року КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 помер.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідачі по справі.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В п. 27 постанови Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Згідно п. 214 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що спадкодавцеві ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 , належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , а свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано ОСОБА_7 на весь житловий будинок, то суд вважає, що нотаріусом при вчиненні нотаріальної дії по видачі такого свідоцтва не дотримано положень вищевказаної інструкції та норм чинного на той час законодавства, а отже таке свідоцтво слід визнати недійсним в частині його видачі на 1/2 частину житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області померла ОСОБА_5 , яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_2 .

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223,1301 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , видане виконкомом Трибухівської сільської ради Бучацького району 24 березня 2006 року на підставі рішення Трибухівської сільської ради від 20 березня 2006 року №42 на ім`я ОСОБА_6 .

Скасувати державну реєстрацію в Бучацькому районному бюро технічної інвентаризації від 29 січня 2007 року за реєстраційним номером 17649525, запис №319 в реєстровій книзі№11а.

Скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02 лютого 2007 року, зареєстроване в реєстрі за №254.

Скасувати державну реєстрацію в Бучацькій державній нотаріальній конторі в реєстрі за №255.

Скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 17649525 від 06 лютого 2007 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 2202 гривень 27 копійок судового збору та 500 гривень витрат на правову допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Дата складання повного тексту рішення 09 січня 2020 року.

Суддя: В. Б. Федорончук