ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2112/16-ц
номер провадження 2-з/695/26/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю

секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме: накладення арешту на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , з правом проживання в цьому будинку ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання рішенням Золотоніського міськрайонного суду у справі № 695/2112/16 законної сили.

Вказана заява мотивована тим, що у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У ході розгляду матеріалів даної справи 07.10.2016 року за заявою ОСОБА_1 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт та заборону розпоряджатись та вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, передачу в користування третім особам, пошкодження та знищення, а також шляхом заборони державному реєстратору та іншим компетентним особам вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку садибного типу з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим 30.11.2019 року постановою головного державною виконавця Золотоніського МРВ ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області Щербатюк Л.О. було поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №695/2427/16-ц, виданого 09.11.2017 року Золотоніським міськрайонним судом, про виселення з житлового будинку та позбавлення права користування житловим будинком. Цією постановою ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_5 зобов`язано виконати рішення Золотоніського міськрайонного суду, а саме: усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення з вказаного будинку без надання іншого жилого приміщення, протягом 10 робочих днів, до 13.11.2019 року.

Вказані дії позивач за первісним позовом вважає такими, які спрямовані на позбавлення її можливості користуватися майном, яке набуте у шлюбі, а отже належить сторонам на правах спільної сумісної власності.

Окрім того ОСОБА_1 наполягає, що судовий розгляд її позовної заяви про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя не завершений, відсутність у неї відповідних прав на вказаний будинок не встановлений, а відтак існує пряма залежність між наявністю у позивача права власності на житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (чи на його частину) та відсутністю підстав для її виселення, оскільки у разі визнання за позивачем права власності на частину спірного будинку зникнуть будь-які підстави для виселення позивача та виселення її сина ОСОБА_5 .

Заявник вважає такі дії відповідача та органів державної виконавчої служби такими, які спрямовані на позбавлення її можливості користування частиною свого майна до вирішення спору по суті та встановлення істини по ньому, розлучення її з її неповнолітніми дітьми, які проживають у вказаному домоволодінні та іншого житла не мають.

За таких обставин заявлене забезпечення позову може уберегти ОСОБА_3 від порушення її прав з боку відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , що полягає у позбавленні заявника в можливості користування зазначеним майном, в тому числі самостійне розпорядження та користування зазначеним майном відповідачем за первісним позовом.

З метою захисту прав заявника, а також з метою попередження потенційних труднощів при виконанні судового рішення заявник звернулась до суду із вказаною заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Нормами ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заявник звернулась до суду із даною заявою, якою просить забезпечити свій позов та накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , з правом проживання в цьому будинку ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання рішенням Золотоніського міськрайонного суду у справі № 695/2112/16 законної сили.

Судом встановлено, що у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом якого є встановлення факту проживання сторін по справі однією сім`єю без шлюбу з 01.01.04р. по 13.12.11р., визнання об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами існує спір про поділ майна подружжя, яке, відповідно до встановлених норм СК України має презумпцію права спільної сумісної власності майна, а тому вчинення будь-яких дій стосовно вказаного спірного майна будь-якою із сторін по справі фактично порушує права іншої сторони, до поки не буде вирішена доля вказаного майна, його фактичного розподілу між колишнім подружжям.

Відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2016 року в межах розгляду матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 були вжиті заходи забезпечення позову, а саме забезпечено позов шляхом накладення арешту, заборони розпоряджатись та вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, передачу в користування третім особам, пошкодження та знищення, а також шляхом заборони державному реєстратору та іншим компетентним особам вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна, серед якого і житловий будинок садибного типу з відповідною частиною господарсько-побутових будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

Приводом для вжиття вказаних заходів для суду слугувала та обставина, що вказане у позовній заяві майно оформлялося на ім`я відповідача по справі, то така обставина не виключає можливості як відчуження спірного майна відповідачем з привласненням коштів від продажу чи передачу його в найм (оренду) так і його знецінення внаслідок умисного псування. За таких обставин виконання будь-якого рішення суду може бути ускладнене чи взагалі неможливе.

Із вказаним висновком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області погодився і суд апеляційної інстанції, який в своїй ухвалі від 10.11.2016 року зазначив, що ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає і намагається виселити ОСОБА_1 із спірного будинку, а тому наявні всі підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник звернулась до суду із вказаною заявою саме у зв`язку із вимогою державного виконавця виселити ОСОБА_6 .М. та її сина ОСОБА_5 із спірного будинку, тобто фактично заявник позбавляється можливості користуватися вказаним будинком до вирішення спору по суті, в чому вбачається порушення її прав.

Таким чином суд приходить до висновку, що заявником доведені ризики порушення прав останньої як позивача по справі, оскільки її примусове виселення із спірного домоволодіння надасть можливість відповідачу фактично на власний розсуд розпоряджатися таким майном без погодження із заявником як позивачем та власне до набрання законної сили рішення суду по справі.

Ризики, які були встановлені Золотоніським міськрайонним судом та зазначені в ухвалі останнього від 07.10.2016 року, та які стосуються цього ж майна та цього ж спору, не відпали, а дії ОСОБА_2 спрямовані на виселення ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_7 до вирішення справи по суті свідчать про не визнання ним як позовних вимог ОСОБА_1 так і прав останньої на вказане майно, намагання позбавити останню можливості користування вказаним майном.

При розгляді вказаної заяви суд також враховує і те, що у вказаному будинку проживають також неповнолітні діти сторін: ОСОБА_3 , 2004 р.н., та ОСОБА_4 , 2012 р.н..

Із змісту постанови державного виконавця від 30.10.2019 року вбачається, що заявника та малолітнього ОСОБА_5 зобов`язано усунути перешкоди шляхом виселення із вказаного будинку без надання іншого жилого приміщення, в той час як неповнолітня ОСОБА_3 залишається в спірному будинку, в якому проживає ОСОБА_2 , який, як вбачається із змісту ухвали апеляційного суду Черкаської області від 13.06.2017 року, факту свого батьківства щодо ОСОБА_3 не визнає.

Таким чином вбачається, що виселення заявника до вирішення спору стосовно прав на вказаний будинок як майна подружжя, вплине також і на права неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 ..

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином суд обґрунтовано приходить до висновку, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав заявника до винесення рішення по суті спору та може істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволенні позовних вимог позивача, окрім того реалізація спірного майна, його умисне знищення чи пошкодження, до набрання законної сили рішення суду, фактично нівелює ефективний захист прав та інтересів заявника як позивача, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, на думку суду, заявником наведені обставини, які відповідно до норм ЦПК України дають підстави вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Нормами ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується відповідними видами забезпечення позову, які визначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Обрання такого виду забезпечення позову, про який зазначає заявник, є необхідним, оскільки наявні достатні підстави вважати, що невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду та спрямований на попередження вчинення дій, які можуть в подальшому утруднити виконання судового рішення та порушення прав заявника.

Так згідно з ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відносно виду забезпечення позову, суд вважає, що застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначений у заяві, буде достатнім заходом забезпечення позову, що в свою чергу не буде порушувати права сторін по справі, в тому числі і права власника зазначеного майна, яка може вільно користуватися зазначеним майном та обмежений лише в можливості його відчуження, а тому застосування заявлених заходів забезпечення позову, на думку суду є спів мірними із вимогами, заявленими позивачем.

Крім того встановлення таких заходів забезпечення позову до вирішення судом спору у даній справі відповідає предмету позову, та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Підстави передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України не встановлені, а тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно норм ст.. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі № 695/2112/16-ц та накласти арешт на нерухоме майно: житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 . з правом проживання в цьому будинку ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання рішенням Золотоніського міськрайонного суду у справі № 695/2112/16-ц законної сили.

Ухвала підлягає до негайного виконання та набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Встановити строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - до 08.11.2020 року.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя: Середа Л.В.