Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________ Справа № 514/313/19
Провадження по справі № 4-с/514/1/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.

за участю секретаря Мельниченко Н.М.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тарутине скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 ГТУЮ в Одеській області,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшла скарга представника ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 ГТУЮ в Одеській області, в якій просить:

1. Визнати дії Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 ГТУЮ в Одеській області щодо передачі квартири (яка підлягає під дію мораторію), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 до ОФ ДП «СЕТАМ» на реалізацію незаконним.

2. Зупинити реалізацію арештованого майна при провадженні виконавчих дій з примусового виконання заочного рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 16 липня 2015 року по справі №514/522/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: зупинити реалізацію квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та перебуває на реалізації в Одеській філії ДП «СЕТАМ» під лотом «319635».

В обґрунтування скарги зазначає, що 16 липня 2015 року Тарутинським районним судом Одеської області по справі № 514/522/15-ц винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 (змінено прізвище на підставі Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖБ № 064569 від 07 листопада 2008 року) задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно на користь позивача з відповідачів грошові кошти в сумі 1 160 110, 42 гривень та суму судового збору.

На виконання до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 ГТУЮ в Одеській області було направлено виконавчий лист № 514/552/15-ц від 03.09.2015 року виданий Тарутинським районним судом Одеської області для виконання.

ДВС відкрила виконавче провадження за № 56872259 по виконанню Виконавчого листа. Державним виконавцем по даному провадженню призначено ОСОБА_7.

Державним виконавцем ДВС винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 06 листопада 2018 року на підставі чого було арештовано квартиру, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Після чого, ДВС направила на адресу ОФ ДП «СЕТАМ» заяву на реалізацію арештованого майна від 04.12.2018 року.

Перші електронні торги були призначені на 04.01.2019 року, про що не було повідомлено відповідачів. Так, ОФ ДП «СЕТАМ» направило до ДВС лист від 04.01.2019 року, про те, що електронні торги по лоту № 319635 не відбулися.

ОФ ДП «СЕТАМ» направило до ДВС Лист від 21.01.2019 року про те, що у звязку з не реалізацією майна на перших електронних торгах, лот № 319635, уцінено та наступні торги призначено на 14.02.2019 року.

Передачу квартири до ОФ ДП «СЕТАМ» вважають незаконною з огляду на наступне:

В матеріалах виконавчого провадження наявна Інформаційна довідка з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, яка сформована державним виконавцем Скрябіною А.Я.

Відповідно до Довідки, на квартирі наявне обтяження, тип обтяження - іпотека підстава обтяження іпотечний договір № 3237 від 25.07.2006 року.

У скаржника ОСОБА_2 іншого нерухомого майна не має, квартира є його місцем постійного проживання, в квартирі окрім нього проживає його рідна сестра ОСОБА_6 (яка є поручителем по кредитному зобов`язанню) та донька сестри та сім`я доньки (чоловік та дитина). Факт проживання в квартирі скаржника і його рідної сестри (поручителя) підтверджується Довідкою № 269 від 12.02.2019 року.

Іншого нерухомого майна у скаржника, станом на 11.02.2019 року не має, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. Оскільки квартира є єдиним житлом ОСОБА_2, іншого майна на яке може бути звернено стягнення у скаржника не має, тому квартира підпадає під дію мораторію, у звязку з чим на неї не може бути звернено стягнення без згоди боржника, оскільки такої згоди він не надавав, внаслідок чого, передача квартири на реалізацію до ОФ ДП «СЄТАМ» є незаконною.

11.02.2019 року Тарутинським районним судом Одеської області по справі № 514/522/15-ц винесено ухвалу якою заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі задоволено.

У звязку з тим, розгляд заяви про перегляд заочного рішення призначено, вважають, що квартира підпадає під дію мораторію передбаченого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (іншого майна Скаржника не яке може бути звернено стягнення не має) вважають за необхідне зупинити реалізацію арештованого майна, та у випадку реалізації квартири виконати рішення суду буде не можливо, внаслідок чого будуть порушені права ОСОБА_2

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив задовольнити.

Скаржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Зацікавлена особа (стягувач) АТ «ОСОБА_4 Аваль» в судове засідання не зявилися, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Державний виконавець дії якого оскаржується: Державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення представника скаржника, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20 липня 2006 року між Акціонерним поштово пенсійним банком «Аваль», назва якого змінена на ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та скаржником ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №014/0077/74/60619, відповідно до якого стягувачем був наданий скаржнику кредит у сумі 50000,00 дол. США строком до 20 липня 2026 року із сплатою 11,5% річних.

Згідно до кредитного договору №014/0077/74/60619 ОСОБА_2 отримав кошти в розмірі 50 000, 00 доларів США.

Крім того, для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки від 20 липня 2006 року між Акціонерним поштово пенсійним банком «Аваль», назва якого змінена на ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_5, відповідно до якого вона зобовязалася солідарно перед ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором.

16 липня 2015 року Тарутинським районним судом Одеської області по справі № 514/522/15-ц винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 (змінено прізвище на підставі Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖБ № 064569 від 07 листопада 2008 року) задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно на користь позивача з відповідачів грошові кошти в сумі 1 160 110, 42 гривень та суму судового збору.

Тарутинським районним судом Одеської області від 03.09.2015 року видано виконавчий лист №514/552/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» (реквізити: р/р 2909949, МФО 328351, ) достроково заборгованість за кредитним договором у сумі 49 404,36 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 160 110, 42 гривень та в рівних частках суму судових витрат в розмірі 3654 гривень.

ДВС відкрила виконавче провадження за № 56872259 по виконанню виконавчого листа.

06.11.2018 головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_7 винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 на підставі чого було арештовано квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області направила на адресу Одеської філії ДП «СЄТАМ» пакет документів щодо проведення реалізації арештованого майна, згідно виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 514/552/15-ц від 03.09.2015 року, який видав Тарутинський районний суду Одеської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 49 404,36 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1160 110, 42 грн. та суму судових витрат у розмірі 1827,00 грн.

ДП «СЕТАМ» Одеська філія від 01.01.2019 № 44/31-10-19 року направила Другому Малиновському відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області лист, про те, що 04.01.2019 року не відбулися торги по лоту № 319635, а саме: двокімнатна квартира № 36, загальною площею 41,8 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 40, ВП №56872259. Зазначене майно є предметом іпотеки. Крім того, з метою внесення відомостей про уцінку майна до Системи електронних торгів арештованим майном, просять повідомити, чи надходило до підпорядкованого відділу звернення іпотеко держателя або інших кредиторів боржника щодо придбання предмету іпотеки, яка перебувала на реалізації за лотом №319635.

ДП «СЕТАМ» від 21.01.2019 року № 691/18-18-19 направила Другому Малиновському відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 ГТУЮ в Одеській області, повідомлення про відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів реєстраційний номер лота 327502 (уцінено лот № 319635) та проведення електронних торгів призначено на 14.02.2019 о 09:00.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, вбачається, що на квартирі, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Хмельницького Богдана, будинок,40, квартира,36, належить на праві приватної власності ОСОБА_2, наявне обтяження, підстава обтяження іпотечний договір, 3237, 25.07.2006 року.

Відповідно до довідки № 269 від 12.02.2019 року (виписка з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрації) наданої ОСОБА_2 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4, проживають та зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч.1 ст.5 Закону зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. п. 1 ч. 2 ст. 18 закону передбачено, що виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто законодавчо закріплено імперативний обовязок державного виконавця дотримуватись вимог закону під час здійснення заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8 має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Такі роз`яснення містяться у пунктах 1 та 2 Постанови ПВС України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно до ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;

Відповідно до ч.1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до ч.ч. 4, 6, 7 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно до ч.1, 2 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах в порядку визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до положень п. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржувати її в судовому порядку в десятиденний строк з дня відповідного повідомлення.

Згідно з п. 2 розділу П Передача майна на реалізацію Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів встановлено, що у разі проведення рецензування звіту про оцінку майна зазначені документи готуються та направляються (передаються) не пізніше трьох робочих днів з дня закінчення 10 - денного строку на оскарження у судовому порядку сторонами виконавчого провадження оцінки, визначеної за результатами рецензування такого звіту.

Аналіз зазначених норм законодавства визначає порядок та дій державного виконавця при виконанні виконавчого провадження повязаного з реалізацією арештованого майна. У звязку з чим не можна погодитись з доводами скаржника, що дії державного виконавця щодо зясування належності майна боржнику, накладання арешту та вчинення подальших дій, відбулося всуперечь нормам ЗУ «Про виконавче провадження» та діючої Інструкції з примусового виконання рішень.

До того ж само по собі звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця не є підставою для зупинення реалізації арештованого майна.

Відповідно до вимог ч.ч.4-6 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», вразі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має прав залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна ні реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно з вимогами п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у божника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658- ІІІ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Отже, як вбачається судової практики зупинення реалізації арештованого майна може застосовуватись судом при розгляді справ про визнання недійсним та скасування звітів про оцінку майна.

Таким чином, скаржником не підтверджено та не доведено, що державний виконавець діяв всупереч ЗУ «Про виконавче провадження» та діючої на час проведення Інструкції з примусового виконання рішень, у звязку з чим скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-81, 260, 353, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 ГТУЮ в Одеській області- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.02.2019 року.

Суддя П.А. Кравченко