РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/852/18

Провадження № 2/700/21/19

15 лютого 2019 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка цивільну справу №700/852/18 провадження №2/700/21/19 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради, Черкаської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради, Черкаської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 лютого 2018 року у с.Томарино, Бериславського району, Херсонської області помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,2127 га, що знаходиться в межах Лисянської селищної ради, Черкаської області.

Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, під час вищевказаних дій позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що подані позивачем документи та інформація наявна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, містять розбіжності у площі та кадастровому номері земельної ділянки, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2.

Позивач у судове засідання не зявилася, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Лисянської селищної ради, Черкаської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення у справі можливо винести при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08 лютого 2018 року у с.Томарине, Бериславського району, Херсонської області помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть І - КГ №249262 від 13.02.2018 року). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,2127 га, що знаходиться в межах Лисянської селищної ради, Черкаської області.

Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна та про видачу свідоцтва на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу було відмовлено, оскільки подані позивачем документи та інформація наявна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, містять розбіжності у площі та кадастровому номері земельної ділянки.

Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області зазначено, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №615572 виданого ОСОБА_2 допущена технічна помилка у кадастровому номері земельної ділянки 040000216. Згідно даних Державного земельного кадастру кадастровий номер даної земельної ділянки слід вважати :04:001:0216 попередній номер вважати недійсним.

За таких обставин, позивач як спадкоємець за законом, яка фактично вступив в управління спадковим майном, вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб спадкоємцям).

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України, передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді справ даної категорії, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі с. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на наведені обставини, суд дійшов висновку, що за позивачем, слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, який помер 08.02.2018 року.

Керуючись ст.ст. 392, 1262, 1268, 1270,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259, 264 -266, 269 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради, Черкаської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою вул.Гагаріна,2, с.Томарине, Бериславського району, Херсонської області, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1) право власності за законом на земельну ділянку розміром 1,2127 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0216, яка знаходиться у межах Лисянської селищної ради, Черкаської області, що належала ОСОБА_2, який помер 08.02.2018 року (свідоцтво про смерть І - КГ №249262 від 13.02.2018 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко