Справа № 309/1322/19
Провадження № 2/309/1050/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Липчанської сільської ради про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . За життя батько позивача склав заповіт, згідно якого заповів все своє майно, що належатиме йому на день його смерті позивачу. Даний заповіт посвідчено секретарем Липчанської сільської ради 10.02.2011 року. Однак, виявилося що, у свідоцтві про право власності на нерухоме майно записано, що даний будинок належить до колгоспного двору, головою якого являється ОСОБА_2 , який не переоформив даний будинок та не отримав свідоцтво про право власності у відповідності до чинного на даний час законодавства. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на майно позивачу було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки житловий будинок зареєстровано, як власність колгоспного двору, головою якого був його батько. Свідоцтво про право власності на житловий будинок колгоспного двору мало бути переоформлене на фізичних осіб - членів колгоспного двору, оскільки колгоспні двори припинили своє існування у зв`язку з прийняттям Закону УРСР «Про власність» від 07.02.1991 року. Оскільки ОСОБА_2 був членом колгоспного двору, виконкомом Хустської районної ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, яким посвідчено, що в цілому житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого являвся ОСОБА_2 Будинок зареєстровано в Хустському ДПТІ на праві власності за колгоспним двором та записаний в реєстрову книгу №2, реєстровий №340 від 27.03.1990 року. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд постановити рішення яким визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами із врахування згоди інших членів сім`ї, які могли претендувати на частку у майні колишнього колгоспного двору.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Липчанської сільської ради в особі сільського голови Малета Ю.І. подав до суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив поти їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази додані до позовної заяви, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності колгоспного двору на жилий будинок АДРЕСА_2 , виданого виконавчим комітетом Хустської районної Ради народних депутатів від 16.03.1990 року, реєстрова книга №2, батько позивача ОСОБА_2 , як голова колгоспного двору являвся власником цього дворогосподарства.

Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 06.09.2013 р. виконкомом Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 року з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , було зареєстровано 16.03.1990 року у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, членом якого на момент припинення існування колгоспних дворів був позивач та інші члени їхньої сім`ї, і голова колгоспного двору відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР мав набути право власності на будинок разом з іншими членами колгоспного двору.

В своїй заяві, поданій до суду, представник відповідача просив суд позов задовольнити ствердивши, що не має жодних заперечень проти задоволення позову.

Позивач у справі продовжує проживати у будинку, який відносився до колгоспного двору та належав його батькові, де він по теперішній час веде господарство проживає із своєю сім`єю та несе витрати по утриманню домоволодіння.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, доведений та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,206,247,258-268 ЦПК України, ст.ст. 328,346,392, 1216,1217,1218,1221, 1268, ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що припинило чинність свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , видане виконавчим комітетом Хустської районної Ради народних депутатів від 16.03.1990 року, на майно колгоспного двору, головою якого являвся ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з припиненням існування колгоспних дворів.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на майно колишнього колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.