Справа №345/338/19
Провадження № 2/345/438/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. 18.08.2016 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дитини, не дає коштів навіть на елементарні потреби для дитини (харчування, одяг, засоби гігієни). Позивачці одній важко утримувати дитину, оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровий, працює неофіційно а будовах у Київській області, а тому матеріально спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати.

25.01.2019 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Онушканича В.В.

28.01.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав до суду заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі по 2500,00 грн., щомісячно.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 18.08.2016 року шлюб між ними було розірвано (а.с.3).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що її батьком є відповідач ОСОБА_2 (а.с.4). Дочка проживає разом із позивачкою, про що свідчить довідка від 13.12.2018 року, видана ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради (а.с.5).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача; майновий стан позивача (а.с.6); вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров'я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін.

Суд враховує, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, проте є фізично здоровою, працездатною особою, а тому може працювати та виконувати обовязок по утриманню дочки та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову, суд доходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття.

Щодо вимог про стягнення судових витрат. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.

За таких обставин, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження сплати нею витрат на правничу допомогу, зокрема, не долучено договору про надання правничої допомоги, в задоволені вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, офіційно непрацюючого аліменти на користь дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 утвердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на імя стягувача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, жительки м. Калуш, вул. Пушкіна, 13а/3, Івано-Франківської області.

Стягнення аліментів розпочати з 25.01.2019 року і проводити до досягнення дитино. повноліття.

В задоволенні вимог про стягнення судових витрат відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26.02.2019 року.

Суддя