З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" листопада 2019 р. Справа № 608/1723/19
Номер провадження2/608/706/2019
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач вказала, що проживає в АДРЕСА_1 та є власником житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_2 є колишнім чоловіком племінниці позивачки ОСОБА_3 , однак не проживає у даному будинку фактично з часу реєстрації, особисті речі не тримає, житловою площею та комунальними послугами не користується більше року, а саме: з серпня 2018 року. Позивачу це завдає незручності, тому вона змушена звернутись за захистом своїх прав до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримує, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , з підстав наведених у ньому.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду повернулися конверти з позовною заявою, додатками до неї та повісткою, з позначкою листоноші на них «не проживає». Відповідач ОСОБА_2 повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів.
ОСОБА_1 , відповідно до договору купівлі - продажу від 28 листопада 2006 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 грудня 2006 року є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .
З витягу будинкової книги вбачається, що в даному житлі, окрім власника ОСОБА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проте, ОСОБА_2 з серпня 2018 року в даному помешканні не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в квартирі не утримує, що стверджується актами, складеними 28 лютого 2019 року, 29 серпня 2019 року комісією у складі депутата Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та сусідів.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою ст.156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом цієї норми права користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-709 цс 16.
Крім того, свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 більше року не проживає в помешканні позивача, а саме: №58/17 по АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено, що відповідач відсутній у вказаному житлі без поважних причин понад один рік.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 346, 391, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України 4, 12, 76, 81, 89, 263, 280-282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , жительки с. Білий Потік Чортківського району Тернопільської області до ОСОБА_2 , зареєстрованого в с. Білий Потік Чортківського району Тернопільської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення суду складено 05 листопада 2019 року.
Суддя:/підпис/
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1723/19
Заочне рішення набрало законної сили « » року.
Суддя: Н. З. Коломієць
Копію рішення видано " " року