Справа №601/1413/18
Провадження № 2/601/37/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

з участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою та стягнення з ТзОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь: ОСОБА_1 - 38400 гривень майнової шкоди, пов'язаної з витратами на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, 19200 гривень шкоди, пов'язаної зі смертю сина ОСОБА_4; стягнення з ОСОБА_5 -1505 гривень майнової шкоди та 180800 гривень маральної шкоди, пов'язаної зі смертю ОСОБА_4; ОСОБА_2 - 19200 гривень шкоди, пов'язаної зі смертю сина ОСОБА_4; стягнення з ОСОБА_5 - 1505 гривень майнової шкоди та 180800 гривень моральної шкоди, пов'язаної зі смертю ОСОБА_4

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року позовні вимоги в частині відшкодування майнової та моральної шкоди відповідачем ОСОБА_5 позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишені без розгляду.

Позов обґрунтовується тим, що 30 січня 2017 року о 22 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_3, керуючи вантажним автомобілем з цистерною «DAF-CF 85.360» з р.н. НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» в напрямку від міста Кременець до міста Тернопіль, на 270 км + 670 м вищевказаної дороги в межах села Горинка, Кременецького району Тернопільської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4, який знаходився на проїзній частині дороги, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

За даним фактом 31 січня 2017 року розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000077, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Шкода, яка спричинена позивачам внаслідок смерті їх сина ОСОБА_4, завдана водієм ОСОБА_3, який керував вантажним автомобілем з цистерною «DAF-CF 85.360» з р.н. НОМЕР_1, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні №0000077 доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31 січня 2017 року, протоколом додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31 січня 2017 року, протоколом огляду місця події від 01 лютого 2017 року, висновком судово-медичної експертизи речового доказу №47 від 23 лютого 2017 року, протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 02 березня 2017 року, висновком судово-медичної експертизи трупа №85 від 01 березня 2017 року, висновком судової трасологічної експертизи №1.3-113/17 від 13 березня 2017 року, висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2-53/17 від 31 березня 2017 року, висновком судово-медичної експертизи речових доказів №33 від 31 жовтня 2017 року, висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №38/5-334/18 від 23 жовтня 2018 року.

Даною дорожньо-транспортною пригодою позивачам спричинено майнову та моральну шкоду, пов'язану із смертю їхнього сина ОСОБА_4

У зв'язку із його загибеллю ОСОБА_1, здійснено такі витрати на поховання, а саме: - придбання труни, вартістю 2 500,00 гривень, хреста, вартістю 250,00 гривень, покривала, вартістю 230,00 гривень, вінка, вартістю 180,00 гривень, накидки, вартістю 220,00 гривень, погребельного набору, вартістю 25,00 гривень, що підтверджується товарним чеком від 31 січня 2017 року; - чоловічого костюму, вартістю 3000,00 гривень, сорочки, вартістю 500,00 гривень, галстука, вартістю 140,00 гривень, що підтверджується товарним чеком від 31 січня 2017 року; 2 лент, вартістю 20,00 гривень, 5 ват, вартістю 50,00 гривень, станка, вартістю 20,00 гривень, рушника/мила, вартістю 20,00 гривень, бальзамацію і санобробку тіла, вартістю 1350,00 гривень, ритуальну атрибутику, вартістю 300,00 гривень, що підтверджується товарним чеком від 01 лютого 2017 року; церковні послуги, вартістю 1600,00 гривень, транспорт, вартістю 500,00 гривень, що підтверджується товарним чеком від 03 лютого 2017 року. Крім того, позивачем ОСОБА_1 на спорудження надгробного пам'ятника витрачені кошти в сумі 29 000,00 гривень, а саме на придбання: стели, вартістю 5 000,00 гривень, 4 кутів, вартістю 1000,00 гривень, 8 плит, вартістю 12 500,00 гривень, тумби, вартістю 1 200,00 гривень, полички, вартістю 500,00 гривень, лампадки, вартістю 800,00 гривень, що підтверджується товарним чеком №17 від 08 березня 2018 року, встановлення пам'ятника, вартістю 8000,00 гривень, що підтверджується товарним чеком №18 від 08 березня 2018 року. Загальний розмір витрат здійснених позивачем ОСОБА_1 на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника становить 39 905,00 гривень.

Моральна шкода, яка спричинена позивачам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, полягає в тому, що вони втратили свого сина ОСОБА_4, у зв'язку з чим зазнали істотних моральних страждань. Вони постійно перебувають у напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають їх і до теперішнього часу. Позивачі позбавлені можливості моральної підтримки сина і відновити попередній стан їхнього життя неможливо. Усвідомлення того, що їх син ОСОБА_6 помер у такому молодому віці і його вже ніколи не буде поруч, і дотепер завдає глибоких душевних страждань. З часу його смерті у них значно погіршився психічний стан, а саме: відчувають пригнічення настрою, тугу, тривогу, загальну слабкість, значне погіршення сну, посилення дратівливості і нестриманості, що в значній мірі призвело до порушення стосунків з рідними, знайомими. Все це разом призвело до зниження працездатності та обмеження кола їхнього спілкування, що знову-таки поглиблює негативні переживання внаслідок порушення соціальної та особистої адаптації. Втрата рідної людини, а тим паче своєї дитини, є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню. Оцінити розмір їх душевних страждань та життєві зміни об'єктивно неможливо, так як таке поняття як «життя людини» не може бути оцінено будь-яким матеріальним виміром і є в будь-якому випадку вищим за нього. Тим самим позивачам, внаслідок смерті сина ОСОБА_4 спричинено моральну шкоду, яка повинна відшкодовуватися страховиком в межах ліміту виплат та складає по 19200,00 гривень.

Автомобіль «DAF-CF 85.360» з р.н. НОМЕР_1, яким на момент ДТП керував водій ОСОБА_3, належить ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 14 березня 2014 року. Цивільно-правова відповідальність володільця зазначеного транспортного засобу була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС» (далі - ТДВ СТДВ «ГЛОБУС»), що підтверджується відповідним страховим полісом АЕ№ 689352 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на момент ДТП. Згідно із вказаними вище договором страхування (полісом), укладеного з ТДВ СТДВ «ГЛОБУС», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 200 000 гривень, а за шкоду заподіяну майну - 100 000 гривень.

А тому позивач ОСОБА_1 вважає, що загальна сума матеріальних витрат, які полягають стягненню з відповідача та пов'язаних зі смертю сина, становить - 384000 гривень.

Розмір моральної шкоди, який підлягає виплаті ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» становить по 19200 гривень кожному позивачу.

Враховуючи вищевикладене, позивачі звернулися до ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» з заявою про виплату страхового відшкодування. 14 травня 2018 року відповідач надіслав на його адресу лист за вих.№цв-цв-5947/4, згідно якого позивачів повідомлено про зупинку розгляду їхньої справи до отримання відомостей щодо рішення по вищевказаній справі, оскільки підставою для виплати страхового відшкодування особам, які відповідно до чинного законодавства України мають права на таке відшкодування, є наявність в діях застрахованої особи вини.

Станом на 30 січня 2017 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_7 працював водієм вказаного автомобіля.

Представник позивача ОСОБА_8 просить суд стягнути на користь позивачів з ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» матеріальну та моральну шкоду з підстав заявлених у позовній заяві.

Представник відповідача ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, надіславши на адресу суду відзив від 14.09.2018 року, згідно якого позовні вимоги не визнав, з підстав викладених в ньому, а саме що на даний час не встановлено вини будь-кого у вчиненні ДТП. У відзиві не заперечив та підтвердив, що вимоги позивача ОСОБА_1 про відшкодування 38400 гривень витрат на поховання є обґрунтованими та не заперечили даний факт.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Горинка, Кременецького району Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року та батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а.с.10).

Відповідно до досліджених доказів позивачем ОСОБА_1 здійснено такі витрати на поховання, а саме: придбання труни, вартістю 2 500,00 гривень, хреста, вартістю 250,00 гривень, покривала, вартістю 230,00 гривень, вінка, вартістю 180,00 гривень, накидки, вартістю 220,00 гривень, погребельного набору, вартістю 25,00 гривень, що підтверджується товарним чеком від 31 січня 2017 року; чоловічого костюму, вартістю 3000,00 гривень, сорочки, вартістю 500,00 гривень, галстука, вартістю 140,00 гривень, що підтверджується товарним чеком від 31 січня 2017 року; 2 лент, вартістю 20,00 гривень, 5 ват, вартістю 50,00 гривень, станка, вартістю 20,00 гривень, рушника/мила, вартістю 20,00 гривень, бальзамацію і санобробку тіла, вартістю 1350,00 гривень, ритуальну атрибутику, вартістю 300,00 гривень, що підтверджується товарним чеком від 01 лютого 2017 року; церковні послуги, вартістю 1600,00 гривень, транспорт, вартістю 500,00 гривень, що підтверджується товарним чеком від 03 лютого 2017 року (а.с.48-57).

Крім того, ОСОБА_1 на спорудження надгробного пам'ятника витрачені кошти в сумі 29 000,00 гривень, а саме на придбання: стели, вартістю 5 000,00 гривень, 4 кутів, вартістю 1000,00 гривень, 8 плит, вартістю 12 500,00 гривень, тумби, вартістю 1 200,00 гривень, полички, вартістю 500,00 гривень, лампадки, вартістю 800,00 гривень, що підтверджується товарним чеком №17 від 08 березня 2018 року, встановлення пам'ятника, вартістю 8000,00 гривень, що підтверджується товарним чеком №18 від 08 березня 2018 року.

Шкода, яка спричинена позивачам внаслідок смерті їх сина ОСОБА_4, завдана вантажним автомобілем з цистерною «DAF-CF 85.360» з р.н. НОМЕР_1, який керував водій ОСОБА_3, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: витягом з ЄРДР, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31 січня 2017 року, протоколом додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31 січня 2017 року, протоколом огляду місця події від 01 лютого 2017 року, висновком судово-медичної експертизи речового доказу №47 від 23 лютого 2017 року, протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 02 березня 2017 року, висновком судово-медичної експертизи трупа №85 від 01 березня 2017 року, висновком судової трасологічної експертизи №1.3-113/17 від 13 березня 2017 року, висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2-53/17 від 31 березня 2017 року, висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 33 від 31 жовтня 2017 року(а.с.11- 47).

Висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 38/5-334/18 від 23 жовтня 2018 року в якому зазначено, що травмування ОСОБА_4 при горизонтальному положенні його тіла автомобілем НОМЕР_2 не виключається, на що вказують викладені у відповідному розділі дослідної частини цього висновку результати проведених експертних досліджень, а саме - виявлення на конструктивних частинах днища автомобіля слідів крові, яка за антигенними властивостями (згідно з висновком експерта 347 від 23.02.2017 року) може належати потерпілому ОСОБА_4 та фрагментів тканин та волокон його одягу (висновок експерта № 2-53/17 від 31.03.2017 року). Даних медичного чи технічного характеру для обґрунтування можливості (імовірності) травмування ОСОБА_4 одним чи декількома транспортними засобами немає. (а.с.178-205).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 13.03.2014 року, автомобіль НОМЕР_2, яким на момент ДТП керував водій ОСОБА_3 належить ОСОБА_5.

Згідно страхового полісу № АЕ/5893529 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на момент ДТП, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, цивільно-правова відповідальність володільця ОСОБА_5 автомобіля НОМЕР_2, була застрахована в ТзОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Згідно даного полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 200 000 гривень, а за шкоду, заподіяну майну - 100 000 гривень.

Станом на 30 січня 2017 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах та працював водієм автотранспортних засобів у приватного підприємця ОСОБА_5 згідно трудового договору від 04.04.2011 року.

Листом за вих.№цв-цв-5947/4 позивачів повідомлено про зупинку розгляду їхньої справи до отримання відомостей щодо рішення по вищевказаній справі, оскільки підставою для виплати страхового відшкодування особам, які відповідно до чинного законодавства України мають права на таке відшкодування, є наявність в діях застрахованої особи вини.

Статтею 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За правилом передбаченим частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами частини 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пунктом 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно статті 1172 ЦК України: юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з вимогами пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За правилами статті 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно з пунктом 27.4 статті 27 Закону Україну «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 3200 гривень.

Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 38 400,00 гривень (12 х 3 200,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку) = 38 400,00 грн.). Вищевказана сума підлягає виплаті ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» для відшкодування спричиненої позивачу ОСОБА_1 майнової шкоди, пов'язаної з витратами на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника.

Пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, розмір моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, яка відшкодовується страховиком, становить 38 400 гривень (12 х 3 200,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку) = 38 400 грн.). Оскільки дружини та дітей ОСОБА_4 не мав, то дана шкода відшкодовується позивачам, які звернулися за відшкодуванням до страхової компанії ТДВ СТДВ «ГЛОБУС», у рівних частках по 19 200 гривень кожному.

Оскільки, ОСОБА_4 спричинена смерть внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яке застраховано в ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» суд вважає, що в силу статті 1187 ЦК України, ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» має відшкодувати завдану шкоду в межах ліміту страхової суми.

В своєму відзиві на позов від 18.09.2018 року ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» вважає вимоги позивача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на поховання у розмірі 38400 гривень обґрунтованими та не заперечили даного факту.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, позов є підставним та ТДВ СТДВ «ГЛОБУС» повинен відшкодувати позивачам заявлену шкоду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273,283,284,352-355 ЦПК України, статтями 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 - 38 400 (тридцять вісім тисяч чотириста) гривень майнової шкоди, пов'язаної з витратами на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, та 19 200 (дев'ятнадцять тисяч двісті) гривень моральної шкоди, пов'язаної з смертю сина ОСОБА_4

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_2 - 19 200 (дев'ятнадцять тисяч двісті) гривень моральної шкоди, пов'язаної зі смертю сина ОСОБА_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, жителька АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Позивач: ОСОБА_2, житель АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», адреса розташування: місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32, копус ЛІТ, .

Третя особа: ОСОБА_3, житель АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5.

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2019 року.

Головуючий: