Справа № 558/18/19
номер провадження 2/558/39/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

28 лютого 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Ковальській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 зазначає про те, що на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 3 грудня 2015 року у справі № 558/560/15-ц з ОСОБА_3 на її користь належать до стягнення аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення суду змінився рівень життя. Крім того, 8 липня 2017 року набрали законної сили зміни до Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що вказані обставини свідчать про погіршення майнового стану дитини. Відповідач має хороший стан здоровя, доходи отримує періодично від тимчасових заробітків, має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців не має.

У позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 3 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 гривень щомісячно на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, подала до суду заяу в якій просила справу розглянути без її участі та зазначала про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити. Крім того, у поданій до суду заяві позивач ОСОБА_2 вказувала про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 1 лютого, 14 лютого та 28 лютого 2019 року не зявився, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом надіслання судових повісток на адресу зареєстрованого місця його проживання, та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Частина 10 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_3 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин та за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання 1 лютого, 14 лютого та 28 лютого 2019 року.

У вказані судові засіданні відповідач та/чи його представник не зявлялися.

Відповідач до суду відзиву на позовну заяву не подавав.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 3 грудня 2015 року у справі № 558/560/15-ц з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 належать до стягнення аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно (а.с. 9).

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки з 500,00 гривень щомісячно на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Зазначений розмір аліментів є мінімальним гарантованим розміром аліментів, що встановлений ст. 182 СК України.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 768,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про зміну розміру аліментів позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_3 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-182, 184,192 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 3 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідент. номер - НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500,00 гривень щомісячно на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (Сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 28 лютого 2019 року.