Справа № 487/781/19
Провадження № 2/487/1078/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25.02.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Остропольської О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначив, що 27.06.2012року між ним та відповідачем укладеношлюб, який зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. З травня2018року шлюбні відносини припиненні, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спору між батьками стосовно місця проживання дитини не існує, оскільки укладено договір про її виховання та утримання від 01.10.2018 р.Просив суд розірвати шлюб між нимта відповідачем, який зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №260; затвердити Договір про виховання та утримання сина ОСОБА_3 від 01.10.2018 року.

Позивач ОСОБА_1в підготовче судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій просиврозглянути справу за йоговідсутності, позовні вимоги підтримав, просив їхзадовольнити.

Відповідач ОСОБА_2в підготовче судове засідання не зявилася, надаладо суду заяву, в якій просила розглянути справу за їївідсутності, позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи,суд вважає за можливе ухвалити рішення про часткове задоволення позову за результатами підготовчого засідання.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 27.06.2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Шмаріна) ОСОБА_4, актовий запис №260. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться з травня 2018 року. Вжити заходи щодо примирення сторони не просили.

Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечувала проти задоволення позову, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам сторін.

Відповідно до ст. 109 СК України розірвання шлюбу за рішенням суду можливе за спільною заявою подружжя, яке має дітей. Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, згідно зі ст. ст. 159, 161 Сімейного кодексу, суд вирішує спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, а також спір між матір*ю і батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 СК батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що провадження у справі відкрито не за спільною заявою подружжя, а за позовом одного з подружжя. В даний час спор між сторонами щодо утримання та виховання дитини, як і щодо її місця проживання відсутній.

З урахуванням наведених норм закону і встановлених судом обставин, підстави для задоволення позовних вимог про затвердження договору про виховання і утримання дитини, укладеного між сторонами, відсутні.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 157 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 27 червня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Шмаріна) ОСОБА_4, актовий запис №260, розірвати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.03.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Суддя Т.А.Карташева