Справа № 309/3862/17
Провадження № 2/309/326/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: судді Савицький С.А.

за участю секретаря судового засідання Данило І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

визнати, що відомості розповсюджені ОСОБА_2 про те, що він зґвалтував монашку, не відповідають дійсності, шкодять його діловій репутації, та наносять шкоду його інтересам;

зобов`язати ОСОБА_2 принести публічні вибачення перед ним за розповсюдження неправдивих відомостей про зґвалтування ним монашки на недільній літургії у Свято-Покровському храмі УПЦ с. Кошелево, Хустського району, Закарпатської області;

стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь витрати за сплату судового

збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 травня 2017 року він відправляв богослужіння у Свято-Покровському храмі с. Кошелево. Після закінчення богослужіння, відповідач ОСОБА_3 - будучи на посаді секретаря Хустської єпархії УПЦ, знаходячись в цей день на подвір`ї храму прилюдно осквернив його і повідомив прихожанам храму, що він зґвалтував монашку і йому за це дали заборону на здійснення богослужінь. Свідками цієї події є: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші прихожани, які чули , як відповідач говорив про нього, що він зґвалтував монашку, але це неправда, оскільки він такого на робив. В даному випадку вищевказані дії ОСОБА_2 зачіпають його інтереси оскільки шкодять його діловій репутації і принижують його честь та гідність.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали, просили суд позов задоволити з підстав, наведених у заяві. Крім того 02. 05.2019 року вони подали до суду заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_9 суду пояснили, що позов є безпідставним, просили суд у задоволенні позову відмовити. Крім того 02. 05.2019 року вони подали до суду заяву, в якій просили розглядати справу у їх відсутності..

У судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , які пояснили суду, що вони є прихожанами Свято-Покровського храму с. Кошелево. 04.05.2017 року вони чули як після проведення Богослужіння ОСОБА_2 говорив, прихожанам, що ОСОБА_1 зґвалтував монашку і за це йому дали заборону на здійснення богослужінь.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 пояснили суду, що вони є прихожанами Свято-Покровського храму с. Кошелево. 04.05.2017 року вони чули як після проведення Богослужіння в Свято-Покровському храмі с. Кошелево секретар єпархії ОСОБА_2 повідомив прихожанам про відсторонення позивача ОСОБА_1 від богослужінь у вищевказаному храмі за неодноразову недостойну поведінку. Ніяких відомостей про те, що ОСОБА_1 зґвалтував монашку ОСОБА_2 не поширював.

Дану обставину також підтвердив свідок ОСОБА_16 , який є священнослужителем Свято-Покровського храму с. Кошелево.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з пояснень сторони позивача, відповідач ОСОБА_2 розповсюдив неправдиву інформацію про зґвалтування ОСОБА_1 монашки прихожанам Свято-Покровського храму с. Кошелево.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей) зроблено висновок про те, що викладені у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомості особою, на думку якої певними особами вчиняються правопорушення або порушують права, не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» доказуванню в справах про захист честі, гідності та ділової репутації слід довести наступні обставини: - те, що відомості дійсно стали відомими третім особам; - відповідач не доклав достатні зусилля, щоб забезпечити конфіденційність розповсюдженої інформації; - причинно-наслідковий зв`язок між тим, що відповідач не забезпечив достатньої конфіденційності поширюваної інформації, в результаті чого така інформація стала відомою третім особам.

Відповідно до ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). В свою чергу, негативною вважається інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

На думку суду, позивачем не наведено докази, що зазначені ним відомості дійсно стали відомими третім особам, оскільки відсутня подальша інформація щодо обговорення іншими (односельцями, сусідами) інформації, яку позивач вважає такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Питання щодо розподілу судових витрат, суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог позивача суд відмовляє в повному обсязі, на останнього покладено тягар сплатити судовий збір за розгляд даної цивільної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 142, 206, 247, 258-268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.