Головуючий у 1-й інстанції Мирошниченко Ю.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.,

за участю секретаря Герасимової Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 липня 2019 року, ухваленого у складі судді Мирошниченко Ю.М., повний текст рішення складено 09 серпня 2019 року,

по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»

про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі в його власній квартирі АДРЕСА_1 , яка сталася 22.02.2018р. в нічний час в результаті падіння електроопори біля його будинку, яка знаходиться на балансі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», що призвело до короткого замикання і стало причиною пожежі та знищення всього наявного в квартирі майна. Зазначав, що напередодні цих подій, ще 13.02.2018р. опора нахилилася під кутом 45 градусів, про що він поінформував контакт-центр Маріупольської міської ради, а до цього неодноразово знімались сюжети про її аварійний стан, безпосередні звернення до енергопостачальника виявилися безрезультатними. Просив стягнути з відповідача спричинену майнову шкоду, оцінену у висновку експертного дослідження як вартість ремонтно-будівельних робіт, в сумі 224821,88грн., а також компенсувати за рахунок відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000грн., витрати на оплату роботи експерта в сумі 5000грн.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву (а.с. 53-55) і заперечення (а.с. 91), які вмотивовані наступними аргументами: обладнання і електроприлади у власній квартирі позивача, що є частиною внутрішньо-будинкової електромережі, зокрема, і осередок пожежі (кухня) в квартирі позивача, не віднесені до зони експлуатаційної відповідальності енергопостачальника; оглядом Маріупольського РЕМ 14.02.2018р. встановлено події і відображено у відповідній документації, що «дерево упало на кабель горсвета, опора держится на арматуре и наших проводах, территория огорожена, висят знаки безопасности»; власне падінням опори, що не є джерелом підвищеної небезпеки, не спричинено шкоди ані позивачу, ані його майну; акту-претензії в порядку, передбаченому п. 49 Правил користування електроенергією для населення, не складалося; зі 140 абонентів, що обслуговуються з Трансформаторної підстанції (ТП)-679 лише у позивача, за його словами, сталося коротке замикання через падіння опори, що призвело до пожежі; в акті про пожежу не відзначені відомості про вину відповідача, а «коротке замикання» вказано, як ймовірна причина; за даними оперативного журналу Маріупольського РЕМ факт падіння опори по АДРЕСА_4 зареєстрований від Кальміуської районної адміністрації 22.02.20-18р. о 2.45год, в цей же день замінено залізобетонні опори і відновлено електропостачання; при падінні опори стався обрив дротів, внаслідок чого будинок № 42 було знеструмлено, що виключає фізичну можливість виникнення загоряння електропроводки та, відповідно, не може бути причиною виникнення пожежі; експертним шляхом вина енергопостачальника не доведена, не доведено протиправності дій відповідача, падіння опори і причинного зв`язку між діями відповідача і шкодою у помешканні позивача; згідно п. 13 умов укладеного між сторонами договору енергопостачальник гарантує безпечне користування послугами за умови дотримання споживачем вимог правил безпечної експлуатації внутрішньої мережі; звернення в газеті за 2012р. не ідентифікує певну опору; звернення по цій опорі лише 13.02.2018р. пов`язано із падінням дерева на дроти опори, а не із її неналежним технічним станом.

У відповіді на відзив (а.с. 75-79) позивач зазначає, що: провина відповідача полягає у бездіяльності і недбальстві при обізнаності про аварійний стан електроопори ще з 2012 року, який не проводив її ремонт всупереч вимогам п. 1.24 розділу VII Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, за якими капітальний ремонт залізобетонних опор треба проводити не рідше ніж один раз на десять років; вина енергопостачальника полягає у наданні ненадійної електричної енергії, яка стала причиною пожежі; вказує, що за законами фізики в його помешканні одна з фаз замкнула на нуль, що призвело до 300-340Вольт в розетках 2/3 квартир і до 0 Вольт в 1/3 квартир, до числа яких віднесена і його квартира, до якої пішла підвищена напруга, що і стало причиною короткого замикання та результату у вигляді пожежі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції констатував, що жодних доказів на підтвердження причини виникнення пожежі як наслідку протиправної поведінки відповідача позивачем не надано. Фактичні дані щодо загорання електропроводки в інших квартирах будинку в справі також відсутні. Суд вважав твердження позивача про те, що внаслідок падіння електроопори виникло коротке замикання, яке стало причиною загорання електропроводки, необґрунтованим припущенням, на якому не може ґрунтуватися доказування в цивільному процесі. Причинний зв`язок між діяннями (бездіяльністю) відповідача і негативними наслідками, що настали для позивача, не доведений.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права, в тому числі щодо оцінювання доказів, та та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга (а.с. 133-135) мотивована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що в силу ст. 1166 ЦК України законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди - енергопостачальник повинен був довести, що не з його вини спричинена шкода. Відповідач здійснює діяльність щодо володіння та обслуговування ліній електропередач, що є джерелом підвищеної небезпеки; позивач лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Звільнити відповідача можна від відповідальності лише у випадку непереборної сили або умислу потерпілого згідно із положеннями в ч. 5 ст. 1187 ЦК України. Суд не скористався правом, наданим йому ст. 103 ЦПК України, самостійно призначити експертизу за наявності умов (необхідні спеціальні знання і сторонами не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань), а також не взяв до уваги покази свідка, який має технічну освіту та працює електриком, щодо свого бачення про причини виникнення пожежі. Не заперечується, що суд неодноразово спирався на необхідність призначення пожежно-технічної експертизи щодо встановлення причини пожежі в квартирі, але вважає, що ним надано достатньо доказів для покладення відповідальності на енергопостачальника, а саме: факт завалу опори, подальшого її ремонту працівниками Маріупольського РЕМ, фіксація пошкоджень в квартирі і їх оцінка, акт про пожежу. Факт падіння опори підтверджує надання енергопостачальником ненадійної електроенергії; пожежа виникла одразу після падіння опори, а прилади в квартирі були у справному стані.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 156-157) відповідач вказує на те, що позивачем невірно тлумачиться процедура доказування: позивачеві належало довести як факт спричинення шкоди, так і те, що ця шкода нанесена саме залученим у справі відповідачем; причини пожежі не доведені в ході судового розгляду; про ймовірну причину пожежі «мабуть було коротке замикання» повідомив інспектор ГУ ДСНС Агібалов А.С. зі слів позивача ОСОБА_1 . Позивач згідно із вимогами ч. 4 ст. 12 ЦПК України, попри пропозиції суду, не заявив клопотання про призначення експертизи, хоча повинен був довести факт заподіяння шкоди відповідачем, а згідно із змістом апеляційної скарги бажає перекласти обов`язок доказування на суд, який відповідно до ст. 13 ЦПК не зобов`язаний збирати докази, крім випадків встановлених цивільно-процесуальним законодавством в інтересах малолітніх/неповнолітніх, в окремому провадженні.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Справа розглядається у відкритому судовому засіданні за участю позивача ОСОБА_1 і його представника - адвоката Шутенко О.В., які підтримали доводи скарги, а також за участю представника відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» - Фокіна А.Ф., який заперечував проти скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає з грудня 1998р.; є користувачем електроенергії, що постачається відповідачем (а.с. 7, 22, 31-33).

Квартира позивача № АДРЕСА_2 знаходиться в жилому кооперативному будинку, де створено ЖБК «Ракета», що перебуває у договірних відносинах із АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з постачання електричної енергії (а.с. 56-65).

В ніч на 22.02.2018р. близько о 02год50хв в квартирі позивача № АДРЕСА_2 сталася пожежа. За складеним актом про пожежу від 22.02.2018р.: ймовірною причиною пожежі, в якій було знищено і пошкоджено майно родини позивача, є «коротке замикання електромережі»; місце виникнення пожежі - кухня (а.с. 8,9).

В ніч пожежі в квартирі позивача інших загорань, пожеж в 139 квартирах будинків АДРЕСА_4 з Трансформаторної підстанції (ТП)-679, не зареєстровано.

Напередодні пожежі за наслідками розгляду звернення громадян будинку АДРЕСА_4 від 13.02.2018р. з приводу гілки на дроті, Маріупольським РЕМ 14.02.2018р. зафіксовано у документації такі події: «дерево упало на кабель горсвета, опора держится на арматуре и наших проводах, территория огорожена, висят знаки безопасности», а по АДРЕСА_4 (також віднесеного до ТП-679) зареєстровано 15.02.2018р. обрив дротів. 22.02.2018р. впродовж періоду 10год40хв-17год42хв по вулиці АДРЕСА_1 заміну залізобетонних опор № 3, 4, 5 і відновлено електропостачання (а.с. 67-70).

За схемою в договорі про постачання електричної енергії між ЖБК «Ракета» і ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», в акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності - осередок пожежі (кухня в квартирі позивача) є частиною внутрушньо-будинкової електромережі (внутрішньо-квартирна мережа) і знаходится поза зоною експлуатаційної відповідальності енергопостачальника (а.с. 56-63, 64, 66).

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт по квартирі АДРЕСА_2 внаслідок пожежі 22.02.2018р. згідно зведеного в досудовому порядку висновку експертного дослідження № 26, складає 224821,88грн. (а.с. 10-16).

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши доводи апеляційної скарги і відзиву на неї колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції діючого на час виникнення спірних відносин закону, що втратив чинність 01.07.2019р. на підставі Закону № 2019-VIII від 13.04.2017р.) споживачі електричної енергії мають право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення їх прав, згідно з законодавством.

За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Вказівка законодавця на те, що відшкодуванню підлягає майнова шкода, яка «завдана» означає, що однією із умов, яка утворює підставу для відшкодування, є причинний зв`язок між цивільним правопорушенням та майновою шкодою. За відсутності такого зв`язку збитки не відшкодовуються.

Тож, при вирішенні даної справи підлягало доказуванню питання, в числі інших, про наявність чи відсутність причинного зв`язку саме між порушенням та шкідливими наслідками (збитками), а не між діями відповідача взагалі (в даному випадку - бездіяльністю, на яку вказує позивач, наголошуючи на аварійному стані опори) та збитками.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом враховано обставини і не оспорювані факти; падіння електроопори у дворі будинку позивача в ніч 22.02.2018р. (в подальшому відремонтованої працівниками Маріупольського РЕМ); виникнення пожежі в цю ніч в помешканні позивача, що знаходиться в багатоквартирному будинку; пошкодження і знищення майна позивача в пожежі, обсяг якого зафіксовано в експертному дослідженні; вказання власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 причини виникнення пожежі у вигляді короткого замикання, що перекладено в зміст акту про пожежу.

Дані обставини, як впевнилась колегія суддів, є опосередкованими відомостями, що мають характеризувати об`єктивну сторону складу деліктної відповідальності.

Проте, суд, беручи до уваги зібрані по справі докази, констатував, з чим погоджується і колегія суддів, що позивачем не доведено належними, допустимими і достовірними доказами причинно-наслідкового зв`язку між падінням опори і пожежею в квартирі позивача, що призвело до описаних в позовній заяві майнових збитків.

Так, попри вжиття судом першої інстанції заходів, регламентованих п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, щодо сприяння сторонам у реалізації ними їх процесуальних прав, роз`яснення наслідків невчинення певних дій, позивачем в обґрунтування доводів з приводу винних, протиправних дій відповідача, які перебувають в причинному зв`язку із пожежею, не було заявлено клопотання про здобуття експертного висновку, що мав би силу доказу першоджерельного порядку з приводу встановлення причини виникнення пожежі.

Колегія суддів пересвідчилася, що заявлена позивачем абстрактна можливість пожежі, дійсність якої викликана неналежним утриманням енергопостачальною організацією опори повітряної лінії з її обривом в ніч пожежі, не доводить реальної істинної причини виникнення пожежі в квартирі позивача з вини відповідача. Зокрема, не було доведено, що в квартирі позивача (однією зі 140, запитаних від цієї повітряної лінії, що обірвалася в ніч пожежі) трапилася пожежа від короткого замикання, до якого позивач не є дотичним.

Відтак, опосередкований причинний зв`язок, на чому сконцентровано позицію позивача, не є прямим (безпосереднім) причинним зв`язком, який допускає юридичну відповідальність відповідача. Суд першої інстанції слушно навів, що безпосереднім є прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Отже, в ході судового розгляду позивачем не доведено за допомогою використаних в процесуальний спосіб спеціальних технічних знань експертним шляхом підстави відповідальності - дійсної причини виникнення пожежі, як наслідку винної протиправної поведінки енергопостачальника-відповідача, що призвела до заявлених позивачем майнових збитків.

Дійсної причини пожежі в квартирі позивача не встановлено також і в наданому апеляційному суду експертному висновку з питань пожежної та техногенної безпеки ОСОБА_3 , здобутого ОСОБА_1 в позасудовому порядку, - експерт не встановив безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між падінням електроопори і пожежею (а.с. 163-169).

За вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, не можна не погодитись із твердженням в рішенні суду, що послідовність подій, на яку послався позивач (виникнення пожежі після падіння електроопори) не може братись до уваги у якості безспірного доказу, що з`єднує факт падіння опори та майновою шкодою, внаслідок пожежі в квартирі позивача, бо містить характер припущення, на якому в сенсі ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватись доказування.

Оскільки позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди внаслідок пожежі в його помешканні, то сам по собі факт падіння опори з обривом дротів не доводить достеменної причини виникнення пожежі в квартирі позивача. Доводи позивача в апеляційній скарзі в цій частині щодо надання енергопостачальником ненадійної електроенергії, вини відповідача у формі недбалості при обізнаності про аварійний стан електропоопори, що призвело до пожежі в квартирі позивача і спричинення збитків, не є слушними, бо не доведені.

Виниклі по справі конкретні правовідносини, унормовані положеннями ст. 1166 ЦК України. А відтак, доводи апеляційної скарги, що в силу ст. 1166 ЦК України законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди не є переконливими.

З огляду на характер заявлених вимог, принцип диспозитивності, задекларований ст. 12 ЦПК України, посилання позивача на необхідність регламентації спірних правовідносин положеннями ч. 5 ст. 1187 ЦК, не є юридично спроможними.

Посилання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , що є головою ЖБК «Ракета», в частині пожежі по іншій квартирі АДРЕСА_7 не було підтверджено жодними письмовими доказами; актів пожежі по цьому приміщенню не складалося.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_1 відповідні їм правовідносини, поясненням та наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України та дійшов вірного висновку про відсутність в діях відповідача складу делікту, тобто юридичного складу порушення зі спричинення шкоди, зокрема, не доведення причинного зв`язку між цими діями, заявленими позивачем як протиправними, та негативними наслідками для позивача у вигляді спричиненої пожежею майнової шкоди, через що відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати ці збитки.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до неправильного вирішення справи, або тих, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 року.

Судді: С.А.Попова

С.А.Зайцева

О.М.Пономарьова