ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 393/810/18

провадження № 22-ц/4809/1295/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Суровицької Л.В., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області у складі судді Рачкелюка Ю.В. від 03 червня 2019 року у справі за позовом Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області поданого в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

У грудні 2018 року Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте батько дитини уникає від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина. На даний час малолітній ОСОБА_3 проживає разом з бабусею ОСОБА_4 , яка у серпні 2018 року звернулася до Служби у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області щодо вирішення питання про повернення дитини батькові. На засідання комісії з питань захисту прав дитини відповідач не з`явився, попередньо попередивши при цьому службу у справах дітей про те, що малолітнього ОСОБА_5 забирати не буде. У зв`язку чим у наступному засіданні комісії, яке відбулося 29 листопада 2018 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Посилаючись на ці обставини, позивач просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, а малолітнього ОСОБА_5 передати Новгородківській районній державній адміністрації для подальшого її влаштування.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Зокрема вказує, що з 2018 року малолітній Адрій проживає разом з бабою та дідом, оскільки його мати ОСОБА_6 перебуває в місцях позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого частиною 2 статті 115 КК України і не може на даний час в повній мірі виконувати батьківські обов`язки по вихованню свого сина. Батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні ОСОБА_5 не приймає, не цікавиться його навчальним процесом, аліменти сплачує несвоєчасно, а також відмовляється забирати свого сина до себе, оскільки теперішня його дружина негативно відноситься до нього та відмовляється брати участь у вихованні дитини від попереднього шлюбу. Вважає, що суд першої інстанції на дані обставини справи уваги не звернув та безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.9/.

Відповідно до копії довідки виданої Новгородківською селищною радою від 19.11.2018 року №6637 відповідач проживає в АДРЕСА_1 разом із своєю дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.11/.

Згідно копії характеристики виданої Новгородківською селищною радою відповідач ОСОБА_2 за час проживання зарекомендував себе з позивної сторони, користується повагою і авторитетом серед односельців. У взаємовідносинах з громадянами ввічливий, добросовісний, врівноважений. Громадського порядку не порушує, скарг з боку громадян на його поведінку не надходило. Проживає разом зі своєю дружиною та сином, в сім`ї добрі взаємовідносини. Згідно довідок від 18.02.2019 року виданих Новгородківською ЦРЛ відповідач у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває /а.с.10, 32-33/.

Згідно копії довідки від 20.11.2018 року №6670 неповнолітній ОСОБА_1 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 , біля своєї бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 6/.

В характеристиці №314 від 16.11.2018 року, виданої Новгородківським НВК на учня 2-А класу, неповнолітнього ОСОБА_1 вказано, що в навчальній діяльності останній виявив високий рівень розвитку, має широкий кругозір, вміє висловити власну думку, доводити її, гарно читає. Дуже вразливий, дратівливий, неврівноважений, має мало друзів серед однолітків. Батько ОСОБА_2 жодного разу в школу не приходив, жодних батьківських зборів не відвідував. Успішністю сина не цікавиться. У навчальному 2018 році навчанням і вихованням ОСОБА_5 займаються дідусь з бабусею, проте й вони не завжди реагують на зауваження вчителя /а.с.7/.

29.08.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Новгородківської РДА було розглянуто усне звернення бабусі неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_4 щодо повернення дитини батькові. За результатами розгляду вищезазначеного питання на засідання комісії, рішенням останньої від 29.08.2018 року №3 було вирішено: службі у справах дітей Новгородківської РДА зібрати пакет документів, що характеризують участь батька ОСОБА_2 у вихованні свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , та розглянути на наступному засіданні комісії з питань захисту прав дитини питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 /а.с.14/.

29.11.2018 року проведено комісію з питань захисту прав дитини, на якому було розглянуто характеризуючи дані щодо участі відповідача у житті неповнолітнього сина ОСОБА_1 , допитано свідків та винесено на розгляд питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Відповідач на засіданні був відсутній. Рішенням даної комісії від 29.11.2018 року №1 було вирішено визнати за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підтвердження вище прийнятого рішення Новгородківського РДА було прийняте розпорядження від 11.12.2018 року №296-р «Про доцільність позбавлення батьківських прав» та доручено звернутися органу опіки та піклування Новгородківської РДА до Новгородківського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 /а.с.16/.

Також судом першої інстанції було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не мав можливості займатись виховним процесом свого сина, у зв`язку з певними обставинами, які виникли у його житті, а саме: через складні взаємовідносини з матір`ю неповнолітнього сина, яка на сьогоднішній день підозрюється у вбивстві матері відповідача по справі, який від вказаних подій хоч і отримав значну психологічну травму, однак не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав відносно сина, так як планує у майбутньому налагодити стосунки зі своїм неповнолітнім сином та приймати безпосередню участь у його житті.

Крім того, у період з грудня 2016 року по травень 2017 року дитина проживала разом з відповідачем та відвідувала дошкільний навчальний заклад №48 « ОСОБА_9 » групу №6.

Також згідно довідки Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 20.02.2019 року №1891, згідно якої заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2019 року у ОСОБА_2 відсутня.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 СК України.

Так згідно частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено, належних та допустимих доказів свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав, позивачем не надано, а також те, що батько дитини заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.11.2019 року.

Головуючий:

Судді: