Справа № 445/756/17
У Х В А Л А

ІМЕНМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бакаїм М.В.

при секретарі Стеців Н.Р.

заявника ОСОБА_1

представника АТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві Львівської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золочівського районного суду Львівської області від 22.12.2017 року у справі за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив переглянути заочне рішення Золочівського районного суду Львівської області від 22.12.2017 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що суд його належним чином не повідомив про розгляд справи, внаслідок чого він був позбавлений можливості подавати докази та заперечувати проти позовних вимог, подати заяву про застосування строків позовної давності, а також односторонньо розглянув дану справу, не дослідив всіх обставин справи та не дав належної оцінки всім наявним у справі доказам.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримав, дав пояснення, аналогічні за змістом заяви, просив її задовольнити та додав, що він звертався до поліції щодо шахрайських дій невідомими особами вчиннених з його карткою як клієнта "ПриватБанку".

Представник АТ КБ "ПриватБанк"- ОСОБА_2, в судовому засіданні заяву заперечив, просив такій відмовити, посилаючись на відсутність доказів, які б дали підстави скасувати заочне рішення суду від 22.12.2017 року та подав письмове заперечення вимогам заяви про перегляд заочного рішення.

З'ясувавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

22.12.2017 року Золочівським районним судом Львівської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 445/756/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором кредиту №б/н від 19.03.2010 року у розмірі 34 949,31 грн. (тридцять чотири тисячі девятсот сорок девять гривень 31 копійка) , з яких 10 492,75 грн. (десять тисяч чотириста дев'яносто дві гривні 75 копійок) заборгованість за кредитом, 4 664,85 грн. (чотири тисячі шістсот шістдесят чотири гривні 85 копійок) заборгованість по процентам за користування кредитом, 17 651,27 грн. (сімнадцять тисяч шістсот п'ятдесят одна гривня 27 копійок) заборгованість за пенею, 500,00 грн. (п'ятсот гривень 00 копійок) фіксований штраф, 1 640,44 грн. (одна тисяча шістсот сорок гривень 44 копійки) штраф (процентна складова). Також, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»1 600,00 (одну тисячу шістсот гривень) витрат по сплаті судового збору та 200,00 (двісті гривень) витрат, що повязані із викликом відповідача до суду через оголошення в пресі.

За змістом ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведених норм цивільного процесуального закону, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності існування одночасно таких обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення, та не подав відзив на позовну заяву саме з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до матеріалів справи, а саме за відомостями адресного довідкового підрозділу ГУДМС України у Львівській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (в редакції від 01.09.2015 року) відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше, ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судове засідання, яке відбулося 14.06.2017 року, про це свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явися.

Справу неодноразово було призначено до судових розглядів на: 05.07.2017 року, 01.08.2017 року, 12.09.2017 р., 27.09.2018 р., 19.10.2017 р., 08.11.2017 р., 01.12.2017 р., 22.12.2017 р.

Оголошення про виклик до суду було опубліковано у визначеній редакції газети "Львівська пошта" від 16.12.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 викликався в судове засідання, яке було призначено на 22.12.2017 року, тобто за місцем його реєстрації.

Доказів, що ОСОБА_1 не проживав за місцем реєстрації у період часу з червня по грудень 2017 року ним суду не надано.

Отже, судом були вчиненні всі дії щодо належного повідомлення відповідача передбачені Цивільно-процесуальним кодексом України.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, ОСОБА_1 жодних суду не надано та не надано витягу з реєстру про вчинення кримінального правопорушення, щодо вчинення шахрайських дій невідомими особами з його карткою як клієнта "ПриватБанку".

Із заяви про перегляд заочного рішення суду вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_1, не погоджуючись із заочним рішенням суду від 22.12.2017 року, просить його скасувати, призначити справу до судового розгляду в загальному порядку, що фактично є незгодою відповідача із вказаним рішенням та підставою для його оскарження в апеляційному порядку.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( . п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а також те, що доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, суду не надано, доводи заяви про перегляд заочного рішення суду стосуються не згоди відповідача з цим рішенням, суд дійшов висновку, що підстави для скасування заочного рішення суду від 22.12.2017 року відсутні, а тому заява ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення суду задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280-289, 258-260, 353 ЦПК України, суд -, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золочівського районного суду Львівської області від 22.12.2017 року у справі за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3