Справа № 305/1455/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Джуги С. Д., Кожух О. А.

з участю секретаря Волощук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє її представник ОСОБА_2 , на рішення Рахівського районного суду від 21 березня 2018 року, ухвалене суддею Ємчук В. Е., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Рахівської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_3 , Рахівської державної нотаріальної контори про визнання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки недійсними.

Свої вимоги мотивувала тим, що 10 листопада 2015 року нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Пріц О.І. посвідчено договір дарування земельної ділянки площею 0,1389 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0774, за яким дарувальник ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_3 як обдарована прийняла у дар вказану земельну ділянку.

19 січня 2016 року нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори посвідчено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно з яким ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , подарувала, а обдарована ОСОБА_3 прийняла у дар цей житловий будинок, що належав на праві власності позивачці ОСОБА_1

Договір дарування житлового будинку та земельної ділянки позивачка ОСОБА_1 вважає недійсним, оскільки до укладення та під час укладення цих договорів відповідачка ОСОБА_3 ввела в оману позивачку ОСОБА_1 , пообіцявши їй здійснювати постійний догляд за нею довічно та надавати всіляку матеріальну допомогу за її життя. Обіцянки відповідачки ОСОБА_3 були спрямовані на догляд за будинком позивачки, надання їй при необхідності медичної допомоги шляхом покупки ліків та витрат на інше медичне обслуговування, а також забезпечення продуктами харчування, твердим паливом на зимовий період та обробку присадибної земельної ділянки, але жодного із взятих на себе зобов`язань відповідачка не виконала, не приділяла позивачці ніякої уваги, не надавала жодної матеріальної допомоги, не відвідувала її, як особу похилого віку, у зв`язку з чим за позивачкою здійснює догляд та надає їй допомогу ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Ясінянської селищної ради.

Позивачка вважає, що відповідачка ОСОБА_3 обманула її, знаючи про те, що вона являється малограмотною особою похилого віку, в зв`язку з чим запевняла її про те, що вони укладуть договір довічного утримання, а державний нотаріус не роз`яснила які конкретно договори між нею та обдарованою ОСОБА_3 було укладено.

У зв`язку з цим позивачка просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 та договір дарування земельної ділянки площею 0,1389 га, що розташована АДРЕСА_1, кадастровий номер :09:001:0774 (а.с.3-5).

Рішенням Рахівського районного суду від 21 березня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.69-74).

На це рішення ОСОБА_1 , від імені якої діє її представник ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу. Зазначає, що вона мала на меті укласти договір довічного утримання, а не договір дарування. Однак, в силу малограмотності та похилого віку, підписала текст договору дарування, не читаючи його та не розуміючи його змісту, який їй надала для підпису державний нотаріус, не оголосивши при цьому текст вголос. Скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити (а.с.86-88).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 скаргу підтримали та просили задовольнити. Решта учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (ч. 1 ст. 717 ЦК України).

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України).

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування (ч. 1 ст. 230 ЦК України).

У п. 19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснено, що відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин,

вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229

ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі

від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

З матеріалів справи слідує, що 10 листопада 2015 року нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Пріц О.І. посвідчено договір дарування земельної ділянки площею 0,1389 га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0774, за яким дарувальник ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_3 як обдарована прийняла у дар вказану земельну ділянку.

19 січня 2016 року нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори посвідчено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно з яким ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , подарувала, а обдарована ОСОБА_3 прийняла у дар цей житловий будинок, що належав на праві власності позивачці ОСОБА_1

Позивачка вважає, що відповідачка ввела її в оману, пообіцявши їй здійснювати постійний догляд за нею довічно та надавати всіляку матеріальну допомогу за її життя. Знаючи про те, що позивачка являється малограмотною особою похилого віку, відповідачка, запевняла її, що вони укладуть договір довічного утримання, а державний нотаріус не роз`яснила які конкретно договори між нею та обдарованою ОСОБА_3 було укладено.

Однак, такі твердження позивача нічим не стверджені. Наявність умислу в діях відповідача і сам факт обману не доведено.

У запереченні поданому до суду першої інстанції відповідачка вказала, що не брала на себе жодних зобов`язань стосовно догляду та утримання позивачки, а перебувала з нею у родинних відносинах, так як є її племінницею. Саме позивачка була ініціаторкою укладення договорів дарування, так як її чоловік помер, дітей не було і вона хотіла, щоб майно залишилося в родині.

Твердження позивачки про те, що державний нотаріус не роз`яснив їй змісту укладених та підписаних договорів, не відповідають дійсності. Договори підписано у присутності нотаріуса. Особи сторін встановлено, їх дієздатність перевірено. Права та обов`язки, а також наслідки укладених договорів роз`яснено.

Позивачка подарувала відповідачці спочатку земельну ділянку, а потім через два місяці ще й житловий будинок, що свідчить про намір укладення саме договору дарування, а не договору довічного утримання, а також виключає факт обману.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

За цих обставин місцевий суд вірно прийшов до висновків про недоведеність позову. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє її представник ОСОБА_2 , - залишити без задоволення

Рішення Рахівського районного суду від 21 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді