Справа № 536/1441/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі :

Головуючого судді Колотієвського О.О.,

при секретарі - Курбановій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розяснення рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області № 536/1441/14 від 05 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті особи: ОСОБА_5, Максимівська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розяснення рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області № 536/1441/14 від 05 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті особи: ОСОБА_5, Максимівська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Вищезазначена заява обгрунтована тим, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, а саме: визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку літ. Аа за адресою: вул. Лесі Українки, 5, в с. Максимівка Кременчуцького району Полтавської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 30 жовтня 1993 року, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1, 05.08.1963р.н., купила житловий будинок літ. Аа за адресою, вул. Лесі Українки, 5, в с. Максимівка Кременчуцького району Полтавської області.

Тобто, ОСОБА_1 фактично стала власником вищевказаної нерухомості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 210 та ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 звернулась до Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції з метою здійснити державну реєстрацію належного їй нерухомого майна та отримати правовстановлюючі документи про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельною ділянкою за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Максимівка, вул. Лесі Українки, 5. При цьому надала належним чином засвідчену копію рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2014 року. Однак, державну реєстрацію не здійснено через відсутність у резолютивній частині судового рішення інформації про визнання не тільки договору купівлі-продажу нерухомості дійсним, а й визнання за нею права власності на придбану нерухомість.

На підставі вищевикладеного, просили суд ухвалити рішення, яким:

розяснити резолютивну частину рішення Кременчуцького районного суду від 05 листопада 2014 року у справі № 536/1441/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним шляхом доповнення її другої частини словами: «та визнати за останньою право власності на цей житловий будинок».

ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримали.

Представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні заяви.

Інші учасники справи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про розяснення рішення суду, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, а саме: визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку літ. Аа за адресою: вул. Лесі Українки, 5, в с. Максимівка Кременчуцького району Полтавської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 30 жовтня 1993 року, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1, 05.08.1963р.н., купила житловий будинок літ. Аа за адресою, вул. Лесі Українки, 5, в с. Максимівка Кременчуцького району Полтавської області.

Відповідно до положень ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В той час, відповідно до ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права відповідно до закону.

Отже, рішення суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним є підставою для набуття права власності в порядку ч.3 ст.334 ЦК України, а тому підлягає державній реєстрації на підставі ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд зауважує, що заявник посилався на те, що державну реєстрацію не здійснено через відсутність у резолютивній частині судового рішення інформації про визнання не тільки договору купівлі-продажу нерухомості дійсним, а й визнання за нею права власності на придбану нерухомість, але ні відповідної заяви, ні відповіді на таку заяву суду не надано.

Також суд зазначає, що глава VII ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить положення про оскарження рішення, дії або бездіяльність та відповідальність у сфері державної реєстрації прав.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, а тому відмовляє у розясненні судового рішення.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, ст.ст. 182, 334, 655, 657 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розяснення рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області № 536/1441/14 від 05 листопада 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Треті особи: ОСОБА_5, Максимівська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу дійсним - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_9