Справа № 583/5376/18
У Х В А Л А

про залишення без руху

02 січня 2019 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., вивчивши матеріали за позовною заявою

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, Охтирської міської ради Сумської області

про поділ спільного майна подружжя, визнання недійсним рішення Охтирської міської ради про приватизацію ? частини земельної ділянки, визнання недійсним державного акту про право власності ? частини земельної ділянки, визнання права власності на ? частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить здійснити поділ спільного майна подружжя,визнати за нею (позивачко) та виділити їй у власність ? частину житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудами за адресою вул. Перемоги, 63 м. Охтирка Сумської області згідно з варіантом, який буде визначений по результатам судової будівельно-технічної експертизи; вділити у власність відповідачу ? частину жилого будинку з прибудовами та господарськими спорудами за адресою вул. Перемоги, 63 м. Охтирка Сумської області згідно з варіантом, який буде визначений по результатам судової будівельно-технічної експертизи; визнати частково недійсним рішення Охтирської міської ради від 27.03.2012 року № 433-МР про приватизацію на відповідача ОСОБА_2 ? частини земельної ділянки площею 0,0624 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Перемоги, 63 м. Охтирка Сумської області; визнати частково недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 798482 від 07.08.2012 року про право власності відповідача ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0312 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Перемоги, 63 м. Охтирка Сумської області; визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0624 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Перемоги, 63 м. Охтирка Сумської області площею 0,0312 га та виділити їй (позивачці) земельну ділянку площею 0,0312 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Перемоги, 63 м. Охтирка Сумської області згідно з варіантом, який буде визначений по результатам судової земельно-технічної експертизи; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі ? частини вартості обєкта незавершеного будівництва, з урахуванням використаних матеріалів та виконаних робіт - господарської споруди та господарської будівлі з прибудовою за адресою: вул. Перемоги, 63, м. Охтирка Сумської області сума буде визначена по результатам судової будівельно-технічної експертизи.

Однак позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно з вимогамист.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З позовної заяви вбачається, що позивачка просить визнати частково недійсним рішення Охтирської міської ради від 27.03.2012 р. № 433-МР та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 798482 від 07.08.2012 року.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, вимоги ст. 175 ЦПК України позивачем дотримані не були. Зокрема не зазначено обставини та не надано доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання частково недійсними рішення Охтирської міської ради від 27.03.2012 р. та Державного акту на право власності на землю, з яких підстав він просить визнати їх недійсними.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 просить суд разом з поділом майна подружжя у виді житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудами, що є позовною вимогою майнового характеру, також визнати частково недійсним рішення Охтирської міської ради про приватизацію ОСОБА_2 ? частини земельної ділянки та визнати частково недійсним Державного акту про право власності відповідача на спірну земельну ділянку, які відносяться до позовних вимог немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що позивачем при поданні позову не в повній мірі сплачено судовий збір, а саме не сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі: з 1 січня 1762 гривень.

Тобто за одну вимогу немайнового характеру судовий збір становить 704,80 грн.

Зазначену суму позивачу необхідно сплатити на рахунок: Отримувач коштів: Охтирське УК/Охтирський район/ 22030101, Код , Банк: Казначейство України (ЕАП), Код банку: 899998, Номер рахунку: 8013, ККДБ: 22030101, Назва ККДБ Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Крім того, позивачем заявлена позовна вимога майнового характеру про стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації в розмірі ? частини вартості обєкта незавершеного будівництва - господарської споруди та господарської будівлі з прибудовою за адресою: вул. Перемоги, 63, м. Охтирка Сумської області. Однак позивачем не зазначено вартості обєкта незавершеного будівництва та не зазначено доказів на підтвердження його вартості, що позбавляє суд можливості визначити належний розмір судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити вартість обєкта незавершеного будівництва, визначити належну ціну позову по даній позовній заяві та сплатити судовий збір виходячи з зазначеної ціни позову.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишенняпозовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків та оформлення позовної заяви у відповідності до вимог ст. 177 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 177, 185, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Охтирської міської ради Сумської області про поділ спільного майна подружжя, визнання недійсним рішення Охтирської міської ради про приватизацію ? частини земельної ділянки, визнання недійсним державного акту про право власності ? частини земельної ділянки, визнання права власності на ? частину земельної ділянки - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, про що повідомити позивача.

Розяснити ОСОБА_1, що в разі невиконання вимог ухвали до вказаного терміну, позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Б. Плотникова