Справа № 530/1687/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

27.02.2019 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Демянченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

З позову вбачається, що 12.04.2013 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ СТЕК було укладено договір обовязкового страхування наземного транспорту № 023/13-Т/ЗП/117-1, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати ТОВ СТЕК будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1 його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 13.09.2016 року на а/д Харків - Сімферополь 252-550 м., сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року, водія ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Згідно звіту №439 від 18.10.2016 року наданого ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту склала 79412.63 коп. Відповідно до умов договору страхування ПРАТ «СК «Арсенал Страхувння» відшкодувало 73691,77 грн. Цивільно правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_4 була застрахована у ПРАТ «СК «Провідна», ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вищезазначеного товариства. ПРАТ «СК «Провідна» виплатило ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодування у розмірі 49500.00 грн. Загальний розмір відновлювального ремонту склав 79412.63 грн ПРАТ «СК «Провідна» виплатило 49500,00 грн.( 79412,63 грн - 49500,00 грн.), а тому залишилася невиплаченою частина відшкодування у розмірі 24191 грн 77 грн. Також позивач звертався до ОСОБА_1 з претензією № 2/к від 08.08.2018 року від ПрАТ «СК «ОСОБА_2 страхування» з метою досудового вирішення спору, проте відповідь на дану претензію не отримав. В звязку з вищевикладеним позивач, просить стягнути з відповідача на свою користь збитки у сумі 24191.77 грн. та судові витрати у сумі 1762 грн.

Ухвалою суду від 23.11.2018 року відкрито провадження по справі та вирішено проводити судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання ( а.с.44).

Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування" за довіреністю ОСОБА_4 не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, прийнявши до уваги заяву представника позивача публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування", вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.04.2013 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ СТЕК було укладено договір обовязкового страхання наземного транспорту № 023/13-Тз/ЗП/117, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати ТОВ СТЕК будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1 його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП ( а.с.4-8). 13.09.2016 року на а/д Харків - Сімферополь 252-550 м., сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобілів MAN д.н.з. АР 8970СК під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року, водія ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення передбаченогост.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень ( а.с.32). Вказане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку.

Згідно із ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Спираючись на вказану норму процесуального закону, суд приходить до висновку, що ДТП відбулась за наявності вини ОСОБА_1 Як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 15 вересня 2016 року станом на 18.10.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки MAN д.н.з. АР 8970СК, складає 95295,15 гривень ( а.с.14-17). Відповідно до страхового акту № 023/13-Тз/ЗП/117-1 за договором страхування № 023/13-Т/ЗП/117 від 12.04.2013 року в результаті страхової події 13.09.2016 року пошкоджено автомобіль MAN д.н.з. АР 8970СК сума страхового відшкодування становить 73691,77 грн ( а.с.13). Згідно із платіжним дорученням №41591 від 03 листопада 2016 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ТОВ СТЕК суму страхового відшкодування матеріальну шкоду, спричиненого автомобілю марки MAN д.н.з. АР 8970СК у розмірі 73691.77 гривень( а.с.33).

Відповідно до ч.1.2 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ч. 1, ч. 2 п. 3 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як наведено у ст. 980 ч.1 п.3 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з, зокрема, відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

При цьому, згідно ст. 981 ч.1 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Наряду з тим, договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Підстави звернення страховика до суду із регресними вимогами до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу чітко визначені законом. Так, згідно ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Разом з тим в силу ст. 38-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У разі якщо невиконання (неналежне виконання) особою, відповідальність якої застрахована, водієм забезпеченого транспортного засобу чи особою, визначеною у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, обовязку, передбаченого пунктом 33-1.1 статті 33-1 цього Закону, призвело до порушення строку здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), страховик (МТСБУ) має право вимагати від такої особи компенсацію в розмірі 20 відсотків виплаченого страхового відшкодування (регламентної виплати).

Зазначений законом перелік підстав звернення страховика до суду із регресними вимогами до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Проте, відповідно до ст. 1194 ч. 1 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, суд погоджується із позицією позивача, що відповідачем не було виконано зобовязання щодо сплати ним частини суми відшкодування збитку, яка є різницею між виплаченою страховою сумою ТОВ СТЕК та фактичною сумою страхового відшкодування, тобто сумою витрат на відновлювальний ремонт ТЗ, сплаченою ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 1762,00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11,509,979-982,1194ЦК України, ст.38, 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.12, 13, 81,141, 274-279, 263-265,268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_5, на користь публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056 м. Київ, вул.Борщагівська,154, ,р/р 9688 в АТ ОТР Банк, МФО 300528) різницю між сумою фактичного відшкодування збитку та виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 24191( двадцять чотири тисячі сто девяносто одна ) грн.77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_5, на користь публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056 м. Київ, вул.Борщагівська.154, ,р/р 9688 в АТ ОТР Банк, МФО 300528) судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 27.02.2019 року.

Суддя -