Номер провадження: 22-ц/813/3317/19
Номер справи місцевого суду: 522/7193/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.02.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Таварткіладзе О.М. ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Грицюк Олександра Олексійовича на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у її вихованні,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2018 року Приморським районним судом м.Одеси ухвалено рішення суду.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Грицюк Олександр Олексійович подав апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга не відповідає вимогам п.5, 6 ч.2, п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України.

Так, в апеляційній скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Кріт того, до апеляційної скарги не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що позов поданий фізичною особою у квітні 2018 року та має немайновий характер.

Відповідно до ставок судового збору, які діяли в 2018 році, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.

Таким чином, враховуючи ставки судового збору для суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції, оплаті підлягає судовий збір у розмірі 1057,20 грн.

Вказана грошова сума повинанна бути внесена за наступними реквізитами:

Отримувач коштівУК у м.Одесі/Малиновськ. р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38016923
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувача0031
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу Одеського апеляційного суду (м. Одеса вул. Івана та Юрія Лип, 24-а).

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому цієї ухвали на звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, форма і зміст якої повинна відповідати вимогам п.5, 6 ч.2 ст.356 ЦПК України (та її копії для учасників процесу) та сплатити судовий збір у розмірі 1057,20 гривень.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов'язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв:

складність справи,

поведінка заявника та відповідних органів влади,

а також важливість предмета спору для заявника

(див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов'язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв'язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 26.02.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 424 справи.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду та розглянути у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст.ст. 185, 356-358 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Грицюк Олександра Олексійовича на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у її вихованні - залишити без руху.

Надати апелянту строк десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали у передбачений законом строк вимог закону, зокрема ст.356 ЦПК України, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе