Cправа № 127/5874/19
Провадження № 2/127/820/19
У Х В А Л А

28 лютого 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Дернова В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Так, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2019 року розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 768,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на скрутний матеріальний стан, зазначивши, що її дохід складається лише з пенсії, яка витрачається виключно на продукти харчування, ліки та оплату комунальних платежів, інших джерел доходів у неї немає.

З даного приводу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У заяві про звільнення від сплати судового збору від 27.02.2019 року у другому абзаці позивач ОСОБА_1 зазначає, що офіційно працевлаштована, однак отримує низьку заробітну плату (із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Гранд Пак», її дохід за третій квартал 2018 рік склав 5272,73 грн.), однак у абзаці третьому даної заяви позивачем зазначено, що у неї будь якого доходу окрім пенсії немає, однак доказів на підтвердження отримання пенсії та її розміру суду не надано.

Враховуючи зазначене, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки не додано довідки про дохід за весь 2018 рік, та не надано доказів отримання пенсії, що унеможливлює вирахувати, чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Також, у порушення ч.2 ст. 95 ЦПК України, якою передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом, позивачем докази надані не в оригіналі або належним чином засвідчених копіях (учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення).

Враховуючи вищевказані обставини суд, зважаючи на положення ч.1 ст.185 ЦПК України вважає, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладе та керуючись ст. 133, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху та надати позивачу пятиденний строк з дня вручення даної ухвали суду для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: