Справа №442/8508/18
Провадження №2/442/349/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що йому на праві власності належить квартира №58 на вулиці Коновальця в будинку 7/3 в в місті Дрогобичі Львівської області на підставі свідоцтва на право власності на квартиру від 28 березня 1995р. В пій квартирі є зареєстрований, крім нього з 20.09.2001 року далекий родич його дружини. З дружиною шлюб розірваний 17.09.2010р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу сері І-СГ № 066940. Він надав дозвіл та реєстрацію відповідача в його квартирі, так як йому була потрібна реєстрація та проживання в місті Дрогобичі у звязку з роботою та ще у тому, що він був родичем дружини. Відповідач в квартирі навіть не поселився, з часу реєстрації він інколи навідувався до них з дружиною, але ніякого майна у квартирі він не залишив. Відповідач не приймає участі в утриманні квартири, його реєстрація є формальною. Він не є членом його родини, тепер у звязку з розлученням з дружиною, він став зовсім чужою для нього особою. Реєстрація його в його квартирі є зайвою, але знятись з реєстрації він не виявляє бажання, ніяких контактів з нею підтримує, не проживає, ніяких контактів з ним не підтримує. Через реєстрацію в його квартирі він має додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, крім того він являється інвалідом третьої групи. Таким чином відповідач втратив право користування жилим приміщенням в його квартирі з підстав не проживання без поважних причин в квартирі протягом більше ніж один рік, тобто з 2005р. Просить позов задоволити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, однак від нього поступила заява, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання через оголошення на сайті суду. Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається із копії Свідоцтва на право власності на квартиру від 28.03.1995р., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( загальна площа квартири становить 35,9 кв.м.).

Факт не проживання відповідача у спірному будинку підтверджується Актами обстеження за №86 від 12.06.2018р., за №104 від 10.07.2018р., складених КП «Управитель «ЖЕО», згідно яких громадянин ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 не проживає з 2003 року і по час обстеження; ОСОБА_2 зареєстрований в даній квартирі, але ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б йому належали, немає.

Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316. 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні позивача підлягають до задоволення, оскільки хоча відповідач ОСОБА_2 є зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживає з 2003 року і по час обстеження, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б йому належали, немає, що створює для позивача незручності, оскільки він додатково сплачує за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власнику житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), а відтак відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач має право вільно володіти, користуватись, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим помешканням та зняття з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

Частиною другою ст.405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354ЦПК України, ст. 319, 405 ЦК України, у відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір», суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за №58 по вул.Е.Коновальця, 7/3 в м.Дрогобичі, Львівської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати в користь позивача ОСОБА_1, сплачені останнім при поданні позову до суду, тобто судовий збір в розмірі 704,80грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий;

Суддя Гарасимків Л.І.