Провадження 2/127/2724/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та ОСОБА_2, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання недійсними прилюдних торгів,

ВСТАНОВИВ:

В вищенаведеній цивільній справі суд призначив розгляд справи на 21.02.2019 р. о 15 год. 00 хв.

В судове засідання зявився відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери» адвокат ОСОБА_4, інші учасники справи до суду не зявились, не повідомивши про причини неявки, крім представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5, який повідомив про те, що не зявиться в судове засідання у звязку з хворобою і просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про компенсацію понесених витрат, повязаних з розглядом справи, в якій просив стягнути з позивача на його користь понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 352,40 грн. та на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 11547,55 грн., яку підтримав у судовому засіданні з наведених у ній мотивів.

Представник третьої особи ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери» адвокат ОСОБА_4 подав заяву про компенсацію судових витрат, в якій просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6822 грн. 80 коп., яку підтримав у судовому засіданні з наведених у ній мотивів.

Заслухавши відповідача ОСОБА_2 і представника третьої особи ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери», оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення поданих заяв виходячи з наступного.

Згідно з ухвалою суду від 22.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та ОСОБА_2, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання недійсними прилюдних торгів залишено без розгляду.

В матеріалах справи наявна заява про розподіл судових витрат представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5, в якій він просив судовим рішенням за наслідком завершення розгляду справи стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 352,40 грн. та на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 11547,55 грн., до якої додано відповідні докази.

В матеріалах справи наявна заява про розподіл судових витрат представника третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери» адвоката ОСОБА_4, в якій він просив судовим рішенням за наслідком завершення розгляду справи стягнути з позивача на користь ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери» понесені ним судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6822 грн. 80 коп.,до якої додано відповідні докази.

Суд виходить з того, що залишення позову без розгляду не звільняє позивача від обовязку компенсувати понесені іншими учасниками справи судові витрати, адже мало місце зловживання позивачем та його представником процесуальними правами й спір виник внаслідок неправильних дій сторони позивача.

Позивач подав заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої постановою апеляційного суду Вінницької області від 06.11.2018 року відмовлено, після чого представник позивача повторно подав таку ж заяву, яку суд протокольною ухвалою від 13.11.2018 року повернув без розгляду у звязку з тим, що така заява вже є вирішеною.

Також представник позивача звертався до суду з клопотанням про витребування доказів, після відмови у задоволенні якої повторно подав таку ж заяву, яку суд протокольною ухвалою від 13.11.2018 року повернув без розгляду у звязку з тим, що така заява вже є вирішеною.

В судовому засіданні 13.11.2018 року суд протокольною ухвалою виніс попередження представнику позивача через зловживаннями ним процесуальними правами.

Позивач жодного разу в судове засідання не зявилась, про причини нявки повідомила суд лише один раз щодо неявки в судове засідання 23.01.2019 року, однак доказів поважності причин неявки не надала і двічі підряд не зявилась в судове засідання без поважних причин, що стало підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Отже, позивач та його представник під час розгляду справи допускали зловживання своїми правами.

Положеннями ч. 7 ст. 135 ЦПК України передбачено, що у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На виконання положень ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 поніс судові витрати у формі судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову в розмірі 352 грн. 40 коп. та оскільки ці судові витрати не розподілені постановою апеляційного суду Вінницької області від 06.11.2018 року вони підлягають стягненню на його користь з позивача за цією ухвалою.

Також відповідач ОСОБА_2 поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 11547,55 грн., що підтверджують додані до заяви про розподіл судових витрат докази: акт №ПЄ-1 від 15.01.2019 р. здачі-прийняття робіт (надання послуг), квитанція від 15.01.2019 року на суму 11547,55 грн.

Адвокатське бюро «ОСОБА_2 і партнери» має процесуальний статус третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, та заперечувало проти задоволення позову. Цією особою понесені витрати на професійну правничу допомогу, докази чого додано до заяви про розподіл судових витрат: розрахунок часу, витраченого на надання правової допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи) № 08/01/19/1Р від 08.01.2019 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 08.01.2019 року, рахунок № 08/01/19/1 від 08.01.2019 року, платіжне доручення від 08.01.2019 року на суму 6822,80 грн.

В матеріалах справи наявні докази про те, що вищевказані заяви про розподіл судових витрат та додані до них докази надіслані позивачу.

Разом з тим, від позивача до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, будь-які докази їх неспівмірності в матеріалах справи відсутні, а тому в суду немає підстав для їх зменшення.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи повязані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 133, 135, 137, 141, 142, 260, 261,265 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою : м. Вінниця, 1-й АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) понесенні ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн. та на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 11547,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою : м. Вінниця, 1-й АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 бюро «ОСОБА_2 і партнери» (, юридична адреса : м. Вінниця, вул. Соборна. 41, офіс 11) понесенні судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6822,80 грн. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2019 року.

Суддя