Справа № 306/2213/19
Провадження № 2/306/810/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі: судді Тхір О.А., за участю секретаря судового засідання Бродська Х.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної позову ОСОБА_1 до ГУТУЮ в Закарпатській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУТЮ у Закарпатській області, ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з нерухомого мана, належного ОСОБА_3 , визнання права на отримання у власність часини нерухомого майна (будівлі літ. А, земельної ділянки та будівлі літ. А1, літ А2, надвірні споруди в ур. Біласовиця с. Солочин, Свалявського району) та про скасування звіту про оцінку майна, належного ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою та заявою про уточнення позовних вимог до ГУТУЮ в Закарпатській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУТЮ у Закарпатській області, ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з позовними вимогами про зняття арешту з нерухомого мана, належного ОСОБА_3 , визнання права на отримання у власність часини нерухомого майна (будівлі літ. А, земельної ділянки та будівлі літ. А1, літ А2, надвірні споруди в ур. Біласовиця с. Солочин, Свалявського району) та про скасування звітів про оцінку майна, належного ОСОБА_3 Одночасно із позовною ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення передачі арештованого майна на реалізацію та зупинення проведення електронних торгів (зупинення продажу) майна боржника, будівлі літ. А, земельної ділянки та арештованого майна будівлі літ. А1, літ А2 надвірні споруди в ур. Біласовиця с. Солочин, Свалявського району, власником яких є ОСОБА_3 , належного боржнику ОСОБА_3 , до розгляду по суті справи за вказаним вище позовом.

В обґрунтування заяви вказує, що заявник є стягувачем у кількох виконавчих провадженнях ВПВР ГУТЮ у Закарпатській області, в тому числі і у зведеному виконавчому провадженні № 35883716 про стягнення з боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на його користь 2 431607,04 грн. боргу за договором позики. Зазначає, що він отримав два висновки про вартість майна боржника від 18.09.2019 та від 20.09.2019 року, який складений ФОП Кіян В.Г., а саме , на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 : будівлі літ. А, земельної ділянки та будівлі літ. А1, літ А2, надвірні споруди в ур. Біласовиця с. Солочин, Свалявського району, Закарпатської області. Зауважує, що з проведеною оцінкою майна боржника не згідний , так як вважає, що вартість майна занижена, коштів буде недостатньо для виконання рішення суду в разі реалізації за такою ціною майна боржника, тому він просить визнати за ним право на належну частку арештованого майна, яка належить боржнику, зняти арешт з такого майна, та скасувати звіт про оцінку нерухомого майна. В зв`язку з тим, що розгляд справи по суті за його позовом може тривати деякий час, а щодо спірного нерухомого майна державним виконавцем вживаються заходи щодо реалізації, на нього накладено арешт, вважає, що можуть бути порушені його права та може бути утрудненим виконання можливого рішення суду, в зв`язку з чим вважає, що наявні всі підстави для забезпечення позову, для забезпечення виконання боржником зобов`язань перед ним. Тому до розгляду справи судом по суті просить забезпечити позов та зупинити продаж арештованого майна, оскільки він як стягувач претендує на визнання права на таке майно боржника за ним, та не погоджується з оцінкою такого майна, оскільки існує загроза невиконання в подальшому рішення суду, яким задоволено його позовні вимоги та стягнуто значні суми на його користь з боржника ОСОБА_3 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши та оцінивши додані до неї документи, зважаючи на доводи та обґрунтування заяви про забезпечення позову та на зміст позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В зв`язку з тим, що розгляд даної заяви здійснюється за відсутності учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного пристрою не здійснюється, що відповідає вимогам ст. 247 ЦПК України.

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: шляхом заборони вчиняти певні дії…. шляхом зупиненням продажу арештованого майна….

Згідно з ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини 5 статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такій захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи та автоматизованої системи виконавчих проваджень у провадженні ГТУЮ у Закарпатській області наявні виконавчі провадження АСВП: 51011264, АСВП: 52485417, стягувачем у яких є заявник а боржником значиться ОСОБА_3 (відповідач за позовною заявою), крім того, як зазначає сам заявник він є стягувачем і у зведеному виконавчому провадженні, у якому одним із боржників є ОСОБА_3 щодо стягнення суми заборгованості на його користь у розмірі 2431607,04 грн.

З надісланих повідомлень державного виконавця слідує, що в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем вживаються заходи щодо реалізації належного боржнику ОСОБА_3 нерухомого майна, в тому числі і майна, на яке претендує і заявник, та щодо якого ним подано позов до суду, та щодо якого в нього як стягувача існують заперечення щодо звіту про оцінку такого майна. Тобто, державним виконавцем розпочато процедуру реалізації (продажу) спірного майна, а саме: будівлі літ. А, земельної ділянки та будівлі літ. А1, літ А2, надвірні споруди в ур. Біласовиця с. Солочин, Свалявського району, належного ОСОБА_3 , а заявник пред`явив позов щодо зазначеного спірного нерухомого майна до суду.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частинами третьою та п`ятою статті 57 Закону визначено, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Приписами ч.ч.1-3 ст. 61 Закону передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 вказаного Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 вказаного Закону.

У пункті 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року, передбачено, що підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є, зокрема, рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Така позиція підтримана і Верховним Судом України у своєму висновку, висловленому у постанові від 03.09.2018 року у справі № 175/823/17, провадження № 61-10911св18.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Зважаючи на доводи та обґрунтування позовної заяви, та документи, додані до заяви про забезпечення позову, обґрунтування даної заяви суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову на даному етапі.

Так, суд вважає обґрунтованими доводи заяви, що порушене, невизнане, оспорюване право позивача, може буде захищене та відновлене (в разі задоволення позовних вимог) тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом порушених прав та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, доходить висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ГУТУЮ в Закарпатській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУТЮ у Закарпатській області, ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з позовними вимогами про зняття арешту з нерухомого мана, належного ОСОБА_3 , визнання права на отримання у власність часини нерухомого майна (будівлі літ. А, земельної ділянки та будівлі літ. А1, літ А2, надвірні споруди в ур. Біласовиця с. Солочин, Свалявського району) та про скасування звіту про оцінку майна, належного ОСОБА_3 , що буде достатнім та не буде порушувати права відповідача.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач є допустимими й співмірними із заявленими позивачами вимогами та за змістом не є тотожними цим вимогам.

Суд звертає увагу відповідачів, що забезпечення позову таким способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Згідно з частиною п`ятою статті 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

З наданих матеріалів позовної заяви та додатків слідує, що між сторонами дійсно існує спір, заявник вважає, що має право на заявлення вимог до боржника, та претендує на визнання за ним права на власність щодо майна боржника, не погоджується з оцінкою майна особи, яка є боржником за виконавчими провадженнями, а заявник є стягувачем, крім того позивач обґрунтовано вважає наявність загрози невиконання або утрудненого виконання майбутнього рішення суду за позовом, у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами і таким, що не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки наслідком заборони вчиняти певні дії щодо спірного майна та зупинення продажу спірного майна, є лише тимчасовим обмеженням щодо спірного майна у відповідній процедурі щодо примусової реалізації такого майна.

Застосовуючи такий захід забезпечення позову, не обмежуються прав учасників у здійсненні господарської діяльності, а також не обмежуються права власників щодо користування спірним майном та щодо здійснення діяльності будь-якими особами.

За таких підстав, у зв`язку із пред`явленням до суду ОСОБА_5 .З позовної заяви про зняття арешту з нерухомого мана, належного ОСОБА_3 , визнання права на отримання у власність часини нерухомого майна (будівлі літ. А, земельної ділянки та будівлі літ. А1, літ А2, надвірні споруди в ур. Біласовиця с. АДРЕСА_1 , Свалявського району) та про скасування звіту про оцінку майна, належного ОСОБА_3 , тобто наявністю спору щодо зазначеного нерухомого майна, а отже, вжиття такого роду заходу забезпечення позову у повному обсязі узгоджується з вимогами п. 2, та п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Зважаючи на вище викладене, обґрунтування заяви про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленою позовною вимогою щодо нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 , яка боржником у виконавчих провадженнях, де стягувачем є ОСОБА_1 , суд доходить висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а тому заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення. При цьому суд зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо спірного майна, зупинення продажу арештованого майна, не є вирішенням позовних вимог по суті, та не замінює при цьому вирішення спору, який існує між сторонами, та зауважує, що наявність вже накладеного обтяження на дане майно не перешкоджає застосувати заходи забезпечення позову у виді заборони вчиняти дії щодо майна та зупинення продажу арештованого майна.

Скасування заходів забезпечення позову та строк дії заходів забезпечення позову врегульовані ст. 158 ЦПК України.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 89, 149-153, 260. 261, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ГУТУЮ в Закарпатській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУТЮ у Закарпатській області, ФОП Кіян ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з нерухомого мана, належного ОСОБА_3 , визнання права на отримання у власність часини нерухомого майна (будівлі літ. А, земельної ділянки та будівлі літ. А1, літ А2, надвірні споруди в ур. Біласовиця с. АДРЕСА_1 , Свалявського району) та про скасування звіту про оцінку майна, належного ОСОБА_3 ,- задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які дії щодо реалізації (передачі на реалізацію) нерухомого майна: будівлі літ. А, земельної ділянки 0,0925 га, будівлі та прибудови: літ. А1, А2 надвірні споруди, що знаходяться в ур. Біласовиця с. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_3 , та зупинити продаж арештованого майна.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику - направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Роз`яснити учасникам справи можливість суду допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим за клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрите виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Роз`яснити відповідачам та іншим особам, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, їх право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А. Тхір

07.11.2019 року