Справа № 243/1846/19
Провадження № 2/243/985/2019
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 лютого 2019 року м. Слов'янськ

Суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного простою, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» із позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного простою, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Дослідивши позовну заяву та надані матеріали, суд приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як слідує з ч. 6 ст. ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати.

Отже, за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного простою позивач звільнена, що передбачено Законом.

Крім того, відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 просить стягнути на її користь вихідну допомогу при звільнені у сумі 4 810,39 гривень, компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 2 893,40 гривень та компенсацію середнього заробітку за час затримки при звільнені з 17.07.2017 року по день ухвалення судом рішення без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір

справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2019 року складає 768,40 гривень.

Згідно квитанції 0.0..1 від 25.02.2019 року, долученої до позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 768,40 гривень за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення вихідної допомоги при звільнені у сумі 4 810,39 гривень.

Окрім цього, до матеріалів даної цивільної справи позивачем не було долучено жодного доказу про підстави її звільнення від сплати судового збору за звернення до суду із позовними вимогами про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та компенсацію середнього заробітку за час затримки при звільнені або доказів про її скрутний матеріальний стан, у зв'язку із яким вона не має змоги сплатити судовий збір за вказані вимоги.

Отже, Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за звернення до суду із позовними вимогами про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та компенсацію середнього заробітку за час затримки при звільнені.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначив, що вимога сплати збору цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Крім цього, частиною 3 та 4 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору визначається від ціни позову.

Позивачем всупереч вимог ст. 175 ЦПК України не зазначено ціну даного позову, що унеможливлює визначення відсоткового співвідношення ставки судового збору від ціни позову.

Більш того, в матеріалах справи відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Таким чином, позивачу необхідно визначитися із ціною даного позову та відповідно сплатити судовий збір за звернення до суду із вимогами про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та компенсацію середнього заробітку за час затримки при звільнені у відсотковому співвідношенні від ціни позову за кожну вимогу окремо.

Більш того, згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 2 цієї статті визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 95 ЦПК України).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначено п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55 «ДСТУ 4163-2003», - «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

За вищевказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається:

- зі слів «Згідно з оригіналом»,

- назви посади,

- особистого підпису особи, яка засвідчує копію,

- її ініціалів та прізвища,

- дати засвідчення копії.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру» засвідчувати вірність копій документів мають право адвокати у справах, які вони ведуть.

Окрім того, порядок засвідчення вірності копії документів та виписок із них регулюється статтями 75-77 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до чинного законодавства ця дія може вчинятися в будь-якій державній нотаріальній конторі, тобто діє загальне правило територіальної компетенції. Із проханням засвідчити вірність документа до нотаріуса може звернутись як сам власник документа так, і (за довіреністю) інша особа, яка повинна мати при собі документ, що посвідчує її, а не громадянина, чиї копії документів будуть засвідчуватись.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином не засвідчила копії документів, які долучила для відповідача.

Таким чином, ОСОБА_1 повинна належним чином засвідчити всі копії документів, що долучені для відповідача по справі та надати їх до суду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про залишення даної позовн ої заяви без руху із наданням позивачу строку для визначення ціни даного позову, надання до суду квитанцій про сплату судового збору за вимоги про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та компенсацію середнього заробітку за час затримки при звільнені у відсотковому співвідношенні від ціни позову за кожну вимогу окремо, сума якого не повинна бути меншою ніж 768,40 гривень, надання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом даної справи та надання до суду належним чином засвідчених копій документів, що додані до позовної заяви для відповідача.

Керуючись ст.ст. 175, 187 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного простою, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху та надати позивачу строк в 10 (десять) днів з дня отримання ним копії цієї ухвали для визначення ціни даного позову, надання до суду квитанцій про сплату судового збору за вимоги про стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та компенсацію середнього заробітку за час затримки при звільнені у відсотковому співвідношенні від ціни позову

за кожну вимогу окремо, сума якого не повинна бути меншою ніж 768,40 гривень, надання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом даної справи та надання до суду належним чином засвідчених копій документів, що додані до позовної заяви для відповідача.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя

Слов'янського міськрайонного суду В.І.Старовецький