КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Київ

Справа №757/29453/17-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/3492/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: СоколовоїВ.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Компанії у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Новака Р.В. 17 травня 2018 року в м. Києві, за заявою Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 Ігнатенка В.Ю. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_3 про повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року заяву Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 Ігнатенка В.Ю. про забезпечення позову - задоволено.

Забороно будь-яким особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, площею 0, 0743 га, кадастровий номер НОМЕР_1, заборонено будь-яким особам відчужувати нерухоме майно, розташована на вказаній земельній ділянці; заборонено будь-яким державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці.

Не погодилась із ухвалою суду Компанія у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП», її представником подано апеляційну скаргу. Вказує на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме судом першої інстанції залишено поза увагою наявну у справі інформацію про те, що вказане майно, право користування яким, судом обмежено оскаржуваною ухвалою, належить на праві власності не відповідачу ОСОБА_3, а апелянту - Компанії у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП». Так, судом першої інстанції було порушено вимоги ч. 3 ст. 53 ЦПК України, оскільки судом не було залучено до участі у справі Компанію у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП» , як особу на права та інтереси яких може вплинути рішення суду. Зазначає, що вказана ухвала порушує права та законні інтереси власника спірного майна та створює їм перешкоди у здійсненні власником прав володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу заступника керівника місцевої прокуратури заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що відповідає вимогам чинного законодавства та реальним обставинам справи. Зазначає, що під час розгляду вказаної заяви про забезпечення позову, спірна земельна ділянка стала предметом цивільної справи в Арцизькому районному суді Одеської області, тому вказане свідчить про вчинення відповідачем дій спрямованих на реалізацію майна, що є об'єктом спору у даній справі і його намір уникнути повернення вказаної земельної ділянки у власність територіальної громади міста Києва, що ускладнить виконання судового рішення в разі задоволення позову. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Компанії у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП» - Іванченко Є.О. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник Київської міської ради - Баранов М.С. та представник Прокуратури міста Києва - ГаврилюкО.М. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що в травні 2017 року заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення земельної ділянки, в якому просив зобов'язати відповідача повернути Київській міській раді земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0743 га, кадастровий номер НОМЕР_2, привівши її у придатний для використання стан, шляхом звільнення від будівель і споруд.

Позивач 19 січня 2018 року звернувся із заявою про забезпечення позову в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони будь-яким особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0743 га, кадастровий номер НОМЕР_2; заборони будь-яким особам відчужувати нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці; заборони будь-яким державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наявністю державної реєстрації за фізичною особою права власності на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці, також подальше проведення будівельних робіт на вказаній земельній ділянці може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а тому наявні підстави для забезпечення позову.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року заяву про забезпечення позову - задоволено.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.149, 150 ЦПК України, зазначив, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому наявні підстави для забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці; заборони будь-яким особам відчужувати нерухоме майно розташоване на вказаній земельній ділянці; заборони будь-яким державним реєстраторам проводити реєстраційні дії на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» №9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору у вказаній справі є правовідносини з приводу повернення земельної ділянки у власність Київської міської ради та приведення її у первісний стан шляхом звільнення від будівель та споруд. На момент порушення питання про забезпечення позову в січні 2018 року було встановлено, що на підставі рішення Арцизького районного суду Одескої області від 21 серпня 2017 року у справі № 492/825/17 за іншою фізичною особою зареєстровано право власності на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 площею 3438 кв.м, розташований на спірній земельній ділянці, вказане рішення в подальшому було скасовано, а заявлений позов залишено без розгляду. Проте, із інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 18 січня 2018 року, яка долучена до заяви про забезпечення позову, вбачається, що право власності на вказане вище майно зареєстроване за Компанією у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП». Вказане підтверджує посилання позивача на наявність вчинених дій, які направлені на реалізацію майна, що є об'єктом спору у даній справі, внаслідок яких відбулась зміна власника. В свою чергу зміна власника земельної ділянки та об'єкту нерухомого майна, що розташований на спірній земельній ділянці, призводить, як до ускладнення розгляду справи, так і може призвести до неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом обмеження вчиняти певні дії.

Зважаючи на викладене доводи апеляційної скарги представника Компанії у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП» відносно того, що вказане майно, право користування яким, судом обмежено оскаржуваною ухвалою, належить на праві власності не відповідачу ОСОБА_3, а апелянту - Компанії у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП», що порушує їх права та законні інтереси, як власника спірного майна та створює їм перешкоди у здійсненні прав володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позов може забезпечуватися забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції було порушено вимоги ч. 3 ст. 53 ЦПК України, оскільки судом не було залучено до участі у справі Компанію у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП» , як особу на права та інтереси яких може вплинути рішення суду, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказане не впливає на правильність висновків суду про забезпечення даного позову та підлягає вирішенню під час розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведенні скаржникомдоводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Компанії у формі партнерства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД ЛП» - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 27 лютого 2019 року.