Постанова

Іменем України

21 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 538/1896/16-ц

провадження № 61-21026св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5, Гирявоісковецька сільська рада Лохвицького району Полтавської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області, у складі судді

ОСОБА_6, від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області, у складі колегії суддів: Дорош А. І., Лобова О. А., Триголова В. М., від 19 лютого 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_5, Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 5,38 га, яка знаходиться на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Лохвицької державної нотаріальної контори Полтавської області для оформлення права на спадщину після смерті матері, але йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначав, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки його співмешканка ОСОБА_8 перебувала на лікуванні із захворюванням серця та їй потрібен був сторонній догляд, який забезпечував позивач.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визначити йому додатковий строк один місяць, необхідний для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належні та допустимі докази на підтвердження поважності пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Посилання позивача на те, що він здійснював догляд за співмешканкою суд не визнав поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки він не довів, що співмешканка не може самостійно пересуватися або має такий стан здоров'я, який би створював складнощі для вчасного звернення до нотаріуса.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши при цьому, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що протягом шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, він звертався до нотаріуса, але у зв'язку з тим, що він не мав оригіналу свідоцтва про смерть матері та оригіналу свого свідоцтва про народження, він не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини. У зв'язку з юридичною необізнаністю позивач вважав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері та може прийняти спадщину у будь-який час. Співмешканка позивача перебувала на лікуванні із захворюванням серця, тому він вимушений був здійснювати догляд за нею та був позбавлений можливості вчасно звернутись до нотаріуса. Спадщину прийняв онук спадкодавця, який є спадкоємцем п'ятої черги за законом, усунувши від спадщини позивача, який є спадкоємцем першої черги. Суд першої інстанції безпідставно не допитав нотаріуса як свідка.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

17 травня 2018 року справу передано судді-доповідачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, яка є матір'ю ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 5,38 га, яка знаходиться на території Гирявоісковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

ОСОБА_4 звернувся до Другої Лохвицької державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 та отримав відмову від 01 грудня 2017 року №721/02-14 у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Державний нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду з позовом для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 29).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 була заведена державним нотаріусом 28 квітня 2015 року за № 77/2015. Від імені спадкодавця заповіти не посвідчувалися. Спадщину після смерті ОСОБА_7 28 квітня 2015 року прийняв ОСОБА_5, онук спадкодавця.

Зі спадкодавцем на момент її смерті ОСОБА_4 не проживав.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відтак, шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 сплив 19 жовтня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12,

від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи аргументи та доводи позивача, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску більше ніж на один рік строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об'єктивних, непереборних, істотних труднощів (у тому числі, що його цивільна дружина потребувала тривалого постійного догляду), що у силу статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов'язком.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги, на які суд апеляційної інстанції надав мотивовану та обґрунтовану відповідь,і не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені із порушенням норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Судами правильно застосовано до спірних правовідносин положення

статті 1272 ЦК України та дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області

від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта