Справа № 585/3164/19
Номер провадження 2/585/967/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 жовтня 2019 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - Машини І.М.,
при секретарі Шемчук І.С.,
за участю представника позивача та третьої особи ОСОБА_1 .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В:
21 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 . Вимоги позову мотивовані реєстрацією відповідача у вищевказаному будинку, в якому вона з січня 2016 року не проживає, чим створює перешкоди у реалізації права власності позивача.
В судовому засіданні третя особа ОСОБА_1 , який є і представником позивача, позов підтримав.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте належним чином була повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Л.В. належить Ѕ частина будинку АДРЕСА_1 (а.с. 7)
ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 23.09.2005 приватним нотаріусом Черненко О.П., належить інша Ѕ частина вищевказаного будинку (а.с. 5-6).
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 8).

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується будинковою книгою, довідкою про склад сім`ї з місця реєстрації Управління адміністративних послуг Роменської міської ради № 01-35/5874 від 13.08.2019 (а.с. 9, 12).

Згідно актів проведення обстеження сімей на предмет фактичного проживання від 17.11.2018 та від 12.08.2019 під час обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що зареєстровані члени сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , фактично проживає: ОСОБА_1 , зі слів останнього ОСОБА_4 і ОСОБА_3 проживають у м. Суми з січня 2016 року (а.с. 11, 13).

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_4 , кожен зокрема підтвердили, що ОСОБА_3 . за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає з січня 2016 року.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Відповідно дост. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності.

Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до пункту 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним судом України у постановах від 16.11.2016 у справі № 6-709цс16, 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Факт реєстрації відповідача у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить позивачу, порушує його право власності, відповідач вибула у інше місце проживання з січня 2016 року, в зв`язку з чим втратила право на користування житлом за вказаною адресою.

За таких обставин, аналізуючи докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності достатті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зістаттею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Надання адвокатом Меньком Д.Д. позивачу адвокатських послуг при розгляді справи в суді підтверджується, зокрема, договором про надання правничої допомоги від 20 серпня 2019 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 19 серпня 2019 року між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , згідно якого вартість послуг з підготування вказаної позовної заяви склала 1600 грн., квитанцією № 48 від 20 серпня 2019 року про отримання адвокатом Меньком Д.Д. 1600 грн. за надання правової допомоги в підготуванні зазначеної позовної заяви.

За таких підстав, оскільки понесені позивачем витрати на правничу допомогу при розгляді даної справи в розмірі 1600 грн. підтверджуються належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 1600 грн.

На підставі викладеного та положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 382, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовільнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники, які не були присутні в судовому засіданні мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06 листопада 2019 року.

Суддя підпис:

Копія вірна…

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина