Справа № 277/1341/18
Номер рядка звіту 46
РІШЕННЯ

іменем України

"12" лютого 2019 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Злагода - Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений 10.01.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агріс Полісся» щодо права оренди земельної ділянки площею 1,7 га, кадастровий номер :01:000:0050, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Вимоги мотивують тим, що 10.01.2014 року між позивачем та ТОВ «Агріс Полісся» укладено зазначений договір оренди земельної ділянки. Відповідно до укладеного договору 04.12.2015 року була проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки.

Земельна ділянка площею 1,7 га, кадастровий номер :01:000:0050 є власністю позивача.

Відповідно до п. 9 Договору оренди орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року.

Відповідач в порушення п. 9 Договору оренди не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою, яка належать позивачу, за 2016 та 2017 роки.

Позивач також зазначила, що договором оренди не передбачено право відповідача передавати обовязок щодо сплати орендної плати іншим особам, додаткові угоди між позивачем та відповідачем щодо передачі обов'язку по виплаті орендної плати третій особі не підписувались. Отже, у позивача були відсутні правові підстави на отримання орендної плати від третіх осіб, а не від відповідача, а у відповідача відповідно були відсутні правові підстави на передачу обов'язків щодо сплати отрендної плати третім особам.

Крім того, згідно з п. 17 Договору оренди без додаткової письмової згоди орндодавця на підставі цього договору та у відповідності до Закону України «Про оренду землі» орендар вправі передавати земельну ділянку в суборенду за згодою власника іншим юридичним чи фізичним особам без зміни її цільового призначення.

Пунктом 27 Договору оренди передбачено право орендаря передавати земельну ділянку в суборенду на умовах цього договору за згодою власника.

У березні 2018 року позивачу стало відомо, що 06.10.2016 року між відповідачем та ПП «Злагода Агро» було укладено договір суборенди земельної ділянки, яка належить позивачу, яка була передана в оренду відповідачу відповідно до укладеного Договору оренди земельної ділянки. Державна реєстрація права суборенди земельної ділянки була проведена 20.10.2016 року.

Жодного повідомлення з пропозицією про надання згоди на передачу орендованої земельної ділянки в суборенду на адресу позивача від відповідача не надходило.

Передавши земельну ділянку, яка належить позивачу, в суборенду ПП «Злагода - Агро» без отримання на це згоди позивача відповідач порушив умови п. 17 та п. 27 Договору оренди, а також положення ч. 6 ст. 93 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що вказані обставини є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Представник відповідача надала суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що позивач безпідставно стверджує, що не отримувала орендної плати за 2016-2017 роки та не була повідомлена про укладення договору суборенди між ТОВ «Агріс Полісся» та ПП «Злагода Агро». Проте відповідачем проводились заходи щодо повідомлення пайовиків про укладення договорів суборенди, а саме проводились збори та направлялись листи, повідомлення, що підтверджується заявою ОСОБА_3 Крім того, представник відповідача зазначила, що плата за оренду землі орендарем переведена на банківські рахунки «Ощадбанку» України, яку позивач взмозі отримати в будь-якому відділенні «Ощадбанку», де нарахована орендна плата перебувала до кінця травня 2018 року. 16.12.2016 року в газету «Народна трибуна» відповідачем подана обява щодо отримання пайовичками орендної плати за 2016 рік.

Позивач виділяє те, що відповідач уклав договір суборенди без письмової згоди, проте саме в договорі оренди між позивачем та відповідачем відображена можливість передачі земельної ділянки в оренду, а саме в п. 17 та 27 договору оренди землі, без додаткового письмового погодження з орендодавцем.

Крім того, в договорі оренди землі не обумовлені методи сповіщення орендодавців про те чи інше питання. Всі дії відповідача були направлені на забезпечення отримання орендної плати позивачем.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, а також зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, в задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи бул повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, а також беручи до уваги докази, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 10.01.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агріс Полісся» був укладений договір оренди землі щодо оренди земельної ділянки площею 1,7 га, кадастровий номер :01:000:0050, згідно пунктів 1, 2, 6 якого орендодавець ОСОБА_2 надає, а орендар ТОВ «Агріс Полісся», в особі директора ОСОБА_4 приймає в строкове платне користування вказану земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Усолусівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, строк дії договору 10 років.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 19.12.2018 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,7 га, кадастровий номер :01:000:0050. 06.10.2016 року між ТОВ «Агріс Полісся» та ПП «Злагода - Агро» укладено договір суборенди земельної ділянки площею 1,7 га.

Відповідно до умов договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 348,83 грн. Орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено цей договір, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року.

Пунктом 27 договору оренди земельної ділянки передбачено право орендаря, зокрема, передавати земельну ділянку в суборенду на умовах цього договору за згодою власника.

Згідно п. 17 договорів оренди землі орендар вправі передавати земельну ділянку в суборенду за згодою власника іншим юридичним чи фізичним особам без зміни її цільового використання.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до п. 33 Договору оренди земельної ділянки, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків дія договору припиняється шляхом його розірвання.

У відповідності до вимог ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Таким чином у досліджуваних правовідносинах невиконання відповідачем обовязку сплатити орендну плату у строк, визначений договором і є несплатою орендної плати.

Представником відповідача до матеріалів справи додано список виплачених переказів від ПП «Злагода - Агро» за 2017 рік, згідно якого ОСОБА_2 отримала кошти по орендній платі за земельний пай згідно договору оренди землі в сумі 841,76 грн., але коли вони отримані не зазначено.

Слід зазначити, що перекладання обовязку сплати орендної плати на третіх осіб (ПП «Злагода - Агро») ні законом, ні договором не передбачено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що він нараховував або вживав заходи для сплати позивачу орендної плати за 2016-2017 роки, що суд вважає систематичним невиконанням своїх зобовязань із сплати орендної плати (два та більше випадків), про що свідчить повторність порушення зобовязання.

Доводи відповідача про те, що позивач не зверталася за отриманням орендної плати є безпідставними, необґрунтованими, тому що ТОВ «Агріс Полісся» мало можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок позивача, адреса якого їм була відома, і це являється обовязком орендаря, який передбачений умовами договору оренди.

Відповідно кожна сторона у договірному зобовязанні має діяти розсудливо та добросовісно, розуміючи значення своїх дій, та беручи на себе усі юридичні наслідки таких дій.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст.8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача будь-яких доказів оплати коштів за оренду земельної ділянки, яка належать позивачу, не надала, як і доказів повідомлення позивача про намір укласти договір суборенди з ПП «Злагода - Агро».

Матеріалами справи встановлено, що орендодавець у будь-яких відносинах з ПП «Злагода - Агро» не перебуває.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними та перевіреними в судовому засіданні доказами та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не сплачує позивачу орендну плату за земельну ділянку, яку передав ПП «Злагода - Агро» без її згоди в суборенду.

Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір.

На підставі наведеного, ст.ст. 368, 651 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 284, 287 ЦПК України, ст.ст. 8, 13, 15, 16, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Злагода - Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі, укладений 10.01.2014 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся» щодо права оренди земельної ділянки площею 1,7 га, кадастровий номер :01:000:0050.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся» (юридична адреса: 12122, Житомирська область, Хорошівський район, с. Рижани, вул. Заводська, 24) на користь ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області.

Повний текст рішення виготовлений 22 лютого 2019 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_5