П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 755/13808/17

Номер провадження № 22-ц/824/3178/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Андрієнко А.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Арапіної Н. Є., у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення його позову до Акціонерного товариства «Нормарк» про вилучення продукції з продажу у зв'язку з ненаданням необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про споживчу продукцію та описи, що вводять в оману, та, з урахуванням відсутності експертних, наукових та інших об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених переваг споживчої продукції,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Нормарк» про вилучення із продажів продукції без належної інформації про її споживчі властивості та відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживачів.

Крім того, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати продаж, зміну опису товару, переробку, обмін, заставу, передачу, утилізацію тощо неякісних та екологічно небезпечних риболовних приманок, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві, а саме риболовних приманок з акустичними пристроями, приманок із застосуванням екологічно небезпечних феромонів, незбалансованих по складу та екологічно небезпечних харчових приманок з інгредієнтами, чужорідними та ворожими для водного середовища, приманок з покриттям, яке відбиває ультрафіолетове випромінювання, приманок з флуоресцентними кольорами та екологічно небезпечними флуоресцентними розчинними барвниками, приманок з голографічним покриттям та голографічними імітаціями очей, щодо яких відповідач не може надати об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених конкурентних переваг цієї продукції, її екологічну безпечність.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року (а.с.66) у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 26 грудня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що відповідно до вимог процесуального закону позивачем надано суду належні, допустимі та достовірні докази, які підтверджують неналежну якість продукції компанії Рапала, яку рекламує та продає відповідач, та екологічну небезпечну цієї продукції.

Суд першої інстанції не дослідив, не оцінив та не врахував жодного письмового доказу, наданого позивачем.

Висновок суду про відсутність будь-яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог, грубо суперечить матеріалам справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву. Разом з тим, скаржник не скористався процесуальним правом для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

08 лютого 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від скаржника ОСОБА_2, у якому останній просить розглядати справу без його участі.

Відповідач АТ «Нормарк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялось належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції, про що свідчить список поштових переказів, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не надано доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, заяву про забезпечення позову обґрунтовано підривом екологічної та економічної безпеки України, проте даний факт не доведено в порядку, встановленому процесуальним законом.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 149 ЦПК України, визначено підстави для забезпечення позову, а саме, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, вона обґрунтована тим, що відповідач, як представник компанії Рапала, підриває екологічну та економічну безпеку України та порушує приписи нормативно-правових актів шляхом рекламування та збуту неякісних товарів.

Крім того, стосовно вищевказаної компанії та її керівництва, у тому числі на території України, внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до приписів ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, з висновками якого колегія суддів погоджується в повній мірі, скаржником не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених в заяві, а саме останнім не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовної заяви.

Крім того, скаржником не доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що дії відповідача несуть загрозу екологічній та економічній безпеці України.

Доводи апеляційної скарги є аналогічні доводам заяви про вжиття заходів забезпечення позову і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: А.М. Андрієнко

О. В.Шахова