З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.
секретаря судового засідання Зубкова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з відомостями з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 12.02.2018 року, АТ КБ «Приватбанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до кредитного договору № б/н від 30.08.2016 року встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір, згідно з умовами якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов`язання, а саме: відповідач отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем ОСОБА_1 .
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Проте, згідно зі ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.
Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).
Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.
Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача пеню та штрафи, що нараховані станом на 13.06.2019 року, тобто в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Згідно з матеріалами справи, відповідач зареєстрований та постійно проживає в м. Слов`янську Донецької області.
Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання у сумі 7993,08 грн., пенею за несвоєчасність сплати боргу в сумі 2150,00 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 599,65 грн. за вказаний період є необґрунтованим та в цій частині позову слід відмовити.
За встановлених обставин сума заборгованості, яка підлягає стягненню, склала 1850,01 грн., із яких: заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 1850,01 грн.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на розмір частково задоволених вимог, судовий збір підлягає відшкодуванню у розмірі 271,44 грн. (1921 грн. - сплачений судовий збір * 14,13 %), позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 271,44 грн.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 638 ч. 1, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Повний текст рішення виготовлений 07 листопада 2019 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко