Справа №442/272/19
Провадження №2-о/442/18/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних відносинах, за участю заінтересованої особи Літинської сільської ради Дрогобицького району про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду з даною заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_1, що складається із земельної ділянки (земельного паю) площею 1,4910 га, у тому числі рілля-0,6167 га, сіножаті (кормові) 0,8743 га, на території Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, яка належала померлій на праві приватної власності згідно сертифікату серії ЛВ №135945, виданого у березні 1996 року; спадщину, визнану відумерлою, передати у власність територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування Літинської сільської ради Дрогобицького району.

На підтвердження своїх вимог покликається на те, що 17.08.2009 померла ОСОБА_1 та до дня смерті вона проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Поряд з цим, згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання ОСОБА_1, а саме с. Літиня Дрогобицького району Львівської області. Час відкриття спадщини 17.08.2009.

Після її смерті 17.08.2009 відкрилась спадщина, яка складається лише із земельної ділянки (земельного паю) площею 1,4910 га на території Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

З інформації органу місцевого самоврядування за №207 від 06.09.2018 земельний пай складається із угідь, а саме рілля - 0,6167 га, сіножаті (кормові) - 0,8743 га.

Земельна ділянка згаданою площею на території Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області належала померлій на праві приватної власності згідно сертифікату серії ЛВ №135945, виданого у березні 1996 року. Поряд з цим, в подальшому розпорядженням Дрогобицької РДА №208 від 11.06.2008 вирішено передати у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва жителям с.Літиня земельні ділянки в межах земельних часток та видати державні акти на право власності на земельні ділянки. Згідно додатку долученого до вказаного розпорядження ОСОБА_1 передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,4910 га. Водночас, згідно інформації міськрайонного управління у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 07.12.2018 державний акт на земельну ділянку не виготовлявся. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З моменту смерті ОСОБА_1 і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, заповіт не складався, спадкоємців будь-якої із черг за законом не виявлено.

Відсутність спадкоємців, які б могли претендувати на майно померлої земельну частку (пай) також підтверджується інформаційними довідками, виданими Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою відповідно до яких вбачається, що вивченням даних Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_1 спадкової справи не заводилось та заповіт не посвідчувався.

Прокурор зазначає, що має місце бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо звернення з заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому він звертається до суду з такою заявою в інтересах держави.

В судове засідання прокурор не з»явився. Прокурор Матолич О.О. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримує та просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився. Від сільського голови Літинської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує щодо задоволення заяви.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до запису акта про смерть від 20.08.2009 № 17, виданого Дрогобицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_1, яка народилася 06.04.1937 у с. Вергуни Черкаського району Черкаської області померла 17 серпня 2009 року. Місцем проживання померлої особи визначено: Львівська обл., Дрогобицький р-н, с. Літиня.

Як вбачається із інформації Літинської сільської ради від 06.09.2018 № 207 ОСОБА_1 є власником земельного паю площею 1,4910 га, в тому числі: рілля 0,6167 га та кормові (сіножаті) 0,8743 га.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Львівській області вбачається, що державний акт на прізвище ОСОБА_1 не видавався.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданої Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою від 11.12.2018 за параметрами пошуку ОСОБА_1 у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про праву на спадщину), наданої Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою від 11.12.2018 за параметрами пошуку ОСОБА_1 у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

14.01.2019 листом № 04/27-84 вих-19 заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури повідомив Літинську сільську раду про те, що ним підготовлено заяву в інтересах держави на підставі ст. 23 Закону України „Про прокуратуру про визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою, яку буде скеровано до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 23 Закону України „Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У звязку з цим своєчасне оформлення правового статусу земельних ділянок має загальнодержавне значення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Ст. 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обовязковою участю заявника та з обовязковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обовязковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 № 280/97-ВР спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_1 ніким не прийнята, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про праву на спадщину), наданими Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою від 11.12.2018; з часу відкриття спадщини сплило майже 10 років, суд, вважає, що є підстави для задоволення заявлених вимог про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_2 в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах про визнання спадщини відумерлою в порядку ст. 23 Закону України „Про прокуратуру, ст.ст. 3, 45 ЦПК України, за участю заінтересованої особи Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області задоволити.

Визнати відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_1, що складається із земельної ділянки (земельного паю) площею 1,4910 га, у тому числі рілля-0,6167 га, сіножаті (кормові) 0,8743 га, на території Літинської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, яка належала померлій на праві приватної власності згідно сертифікату серії ЛВ №135945, виданого у березні 1996 року. Спадщину, визнану відумерлою, передати у власність територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування Літинської сільської ради Дрогобицького району.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.