РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинській області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.

за участю секретаря Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 03 липня 2017 року помер його батько ОСОБА_3. Після смерті якого залишився заповіт посвідчений 18 квітня 2012 року секретарем Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно заповіту все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Пасічна, буд.№18 в селі Красностав Володимир-Волинського району Волинської області заповів позивачу. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно. Позивач відповідно до заповіту успадкувала майно, яке належало покійному, оскільки в межах шестимісячного строку звернувся до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці , що мали право на обовязкову частку у спадщині за законом, в установленому законом порядку відмовилися від прийняття спадщини.

В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті батька, однак у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом його звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У звязку з цим просить суд визнати за ним право власності на вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами згідно заповіту після смерті батька ОСОБА_3, який помер 03 липня 2017 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду відзив ( заяву), згідно якого позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених не вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Згідно витягу з погосподарської книги за період 2016-2023 рік ОСОБА_2 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Пасічна, будинок № 18, в селі Красностав Володимир-Волинського району Волинської області належав, ОСОБА_3.

Відповідно до заповіту від 18 квітня 2012 року, посвідченого секретарем Красноставської сільської ради сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, ОСОБА_3 все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Пасічна, будинок № 18, в селі Красностав Володимир-Волинського району Волинської області, заповів позивачу ОСОБА_1. Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

03 липня 2017 року у с. Красностав Володимир-Волинського району Волинської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ЕГ № 201396, виданим виконкомом Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 03 липня 2017 року.

Померлий ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-VP № 0171145.

Довідкою ОСОБА_2 сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 4 від 11 січня 2019 року стверджується, що ОСОБА_3Т , який помер 03 липня 2017 року на день смерті проживав по місцю реєстрації по вулиці Пасічна, буд.№18 в селі Красностав Володимир-Волинського району. Земельна ділянка, яка розташована по вул . Пасічна, 18 в с. Красностав Володимир-Волинського району на котрій побудований житловий будинок була виділена сесією Красноставської сільської ради №8/17 від 01 квітня 1994 року ОСОБА_3.

Фактично після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв його син ОСОБА_1, який постійно проживав з батьком до дня його смерті та подав до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3

В той же час в матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5М , згідно якої 03 жовтня 2017 року вони подали до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори заяви, відповідно до яких відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

У відповідності до ст.346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст.ст.1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Копіями матеріалів спадкової справи № 400/2017 до майна померлого 03 липня 2017 року ОСОБА_3, отриманої із Володимир-Волинської державної нотаріальної контори за № 116/01-16 від 24 січня 2019 року, підтверджено факт прийняття позивачем спадщини шляхом подачі у встановленому порядку та строки заяви про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, позивачу ОСОБА_1М відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Пасічній , будинок № 18, в селі Красностав Володимир-Волинського району Волинської області, у звязку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначене спадкове майно.

Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст.328 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті його батька ОСОБА_3 не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1216-1218, 1223, 1225, 1233-1234, 1261-1265, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання та реєстрації: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Красностав, вул. Пасічна, буд.18), право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Красностав, вул. Пасічна, буд.18, який він успадкував за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3, що помер 03 липня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер