Єдиний унікальний номер: 378/1331/18
Провадження № 2/378/31/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Яременко І.Ю.,

позивача: ОСОБА_1,

її представника: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, про зменшення розміру стягуваних аліментів -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що вона є матірю неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з травня 2018 року проживає з (відповідачем) ОСОБА_3. Судовим наказом від 20 листопада 2018 року по справі № 378/1181/18 за заявою ОСОБА_3 з неї стягнуто на користь останньої аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 14 листопада 2018 року.

Вважає, що розмір стягуваних аліментів має бути зменшений з 1/4 до 1/6 частини, оскільки вона має на утриманні ще одну дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з неї на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частини її доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 14 листопада 2018 року.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив (а.с. 35). Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач показала, що її дочка ОСОБА_7, яка до травня 2018 року проживала разом з нею в будинку її співмешканця ОСОБА_8 в смт. Ставище, після закінчення навчального року з кінця травня 2018 року стала проживати разом з її матірю (відповідачем по справі) в с. Красилівка. З вказаного часу вона добровільно на утримання дочки перерахувала кошти, у вересні 500 грн., та в жовтні листопаді 2018 року по 700 грн.. Її менша дочка ОСОБА_9 з жовтня 2017 року стала проживати із її бувшим свекром (третьою особою по справі ОСОБА_4В.) та бабою в с. Баштечки. У вказаний період її менша дочка ОСОБА_9 на кожні вихідні дні приїздить до неї, вона їй щоразу дає 100 - 200 грн., щомісячно 400-500 грн.. В 2018 році у серпні місяці вона придбала їй перед початком навчального року одяг на 2000 грн., в січні 2019 року разом з батьком дитини придбали їй куртку, на яку вона дала 1000 грн., та щомісячно поповнює рахунок на телефоні дочки на 60 грн..

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідно до якого за судовим наказом позивач жодного разу аліменти не сплатила, має заборгованість більш ніж за два місяці. Дитина проживала з нею з 2 річного віку до 14 років, аліментів позивач за цей період не сплачувала і вона не мала можливості зробити заощаджень для майбутнього навчання дитини. Позивачем не надано доказів про зміну матеріального становища або її фізичного стану (а.с. 25-26)

В судовому засіданні третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що друга (менша) дочка позивача ОСОБА_9 його внучка з жовтня 2017 рокупроживає з ним та його дружиною і перебуває на їх утриманні та утриманні їх сина ОСОБА_10 (батька дитини). Позивач періодично, нерегулярно надає матеріальну допомогу на її утримання. Зокрема, у вказаний період внучка ОСОБА_6 на кожні вихідні дні їздить до позивача, зі слів внучки мати дає їй на кишенькові витрати 20, 50 чи 100 грн., щомісячно близько 200 грн., які залишаються в неї. В 2018 році у серпні місяці позивач придбала дочці перед початком навчального року одяг на 2000 грн., в січні 2019 року разом з батьком дитини придбали їй куртку, на яку позивач дала 1000 грн.., та щомісячно позивач поповнює рахунок на телефоні дочки на 60 грн..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він з позивачем близько двох років проживає однією сімєю в його будинку в смт. Ставище, дочка позивача ОСОБА_5 проживала разом з ними до кінця травня 2018 року, після чого виявила бажання проживати у своєї баби (відповідача) та переїхала до неї. У вересні, жовтні та листопаді 2018 року позивач перераховувала їй кошти по 500-700 грн. щомісяця. ОСОБА_9 з жовтня 2017 року стала проживати в діда ( ОСОБА_4В.) та баби в с. Баштечки. У вказаний період ОСОБА_6 на кожні вихідні дні приїздить до них (він її щоразу привозить та завозить). 3-4 рази він бачив, як позивач давала ОСОБА_6 кошти в сумі 200-300 грн.. Вони з позивачем придбавали їй одяг.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, її покази як свідка, пояснення представника позивача ОСОБА_2, відповідача, третьої особи, показання свідка ОСОБА_8, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим наказом Ставищенського районного суду Київської області від 20 листопада 2018 року по справі № 378/1181/18 за заявою ОСОБА_3 з ОСОБА_1 (позивача) стягнуто на користь ОСОБА_3М (відповідача по справі) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 14 листопада 2018 року(а.с. 4).

Допитана в якості свідка позивач показала, що батьком неповнолітньої ОСОБА_5 є ОСОБА_11 (перший її чолові), з яким вона розлучилася в 2005 році, і з якого за рішенням Ставищенського районного суду стягнуто аліменти на її (позивача) користь. Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні у ВДВС Білоцерківського Управління юстиції, проте, кошти за виконавчим листом по даному рішенню суду не надходять, у звязку з чим відділом ДВС нараховується заборгованість. Вона із своїм чоловіком ОСОБА_8 проживає в цивільному шлюбі в належному йому житловому будинку в смт. Ставище. Вказані обставини не оспорюються відповідачем.

Відповідач ОСОБА_3 пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_11 на утримання дочки ОСОБА_7, яка проживає з нею, щомісячно регулярно надає кошти в сумі близько 500 грн. та, крім того, на стаціонарне лікування дочки двічі надавав кошти по 1000 грн..

Крім того, відповідач ОСОБА_3 пояснила, що заяви про заміну стягувача за вищевказаним виконавчим листом про стягнення аліментів з батька дитини вона не подавала, неповнолітня ОСОБА_5 навчається в 11 класі ЗОШ, має хронічне захворювання, та потребує періодичного стаціонарного лікування (двічі на рік) і фактично за період з травня 2018 року дитина двічі перебувала на такому лікуванні по два тижні в Білоцерківській дитячій лікарні. Вказані обставини не заперечуються позивачем в судовому засіданні.

Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач посилається на ту обставину, що вона має ще одну неповнолітню дочку ОСОБА_9, яку також утримує. На підтвердження вказаної обставини посилається на свої показання як свідка та показання ОСОБА_8, відповідно до яких в період з жовтня 2017 року її менша дочка ОСОБА_9 на кожні вихідні дні приїздить до неї, вона їй щоразу дає 100 - 200 грн., щомісячно 400-500 грн.. В 2018 році у серпні місяці вона придбала їй перед початком навчального року одяг на 2000 грн., в січні 2019 року разом з батьком дитини придбали їй куртку, на яку вона дала 1000 грн.., та щомісячно поповнює рахунок на телефоні на 60 грн..

З копії свідоцтва про народження та копії рішення суду (а.с. 5, 40) встановлено, що позивачдійсно має також другу дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте, відповідно до довідки Баштечківської сільської ради Жашківського району Черкаської області № 989 від 18.12.2018, пояснень третьої особи ОСОБА_4 та показань допитаної в якості свідка позивача, дочка останньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає з жовтня 2017 року у свого діда ОСОБА_4 в с. Баштечки по вул. Парубка О.Н., 6 (а.с. 6).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 пояснив, що позивач не надає йому регулярно матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої ОСОБА_6. Таку допомогу на утримання дитини надає його син ОСОБА_10 (батько дитини). У вказаний період (з жовтня 2017 року) внучка ОСОБА_6 на кожні вихідні дні їздить до позивача, зі слів внучки мати дає їй на кишенькові витрати 20, 50 чи 100 грн., (щомісячно близько 200 грн.), які він у неї не бере. В 2018 році у серпні місяці позивач придбала дочці ОСОБА_9 перед початком навчального року одяг на 2000 грн., в січні 2019 року позивач разом з батьком дитини придбали їй куртку, на яку позивач дала 1000 грн.., та щомісячно позивач поповнює рахунок на телефоні дочки на 60 грн..

З урахуванням пояснень третьої особи ОСОБА_4, який не визнав факт утримання позивачем неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд дійшов висновку, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів щодо утримання нею меншої дочки (надання регулярної допомоги третій особі на таке утримання) в період з травня 2018 року по даний час.

Відповідно до довідки ТОВ «Ясенсвіт» від 16 січня 2019 року позивач працює в даному товаристві на посаді птахівника та її заробітна плата становить за вересень 2018 року 8755, 02 грн., жовтень 2018 року 6685, 27 грн., листопад 2018 року 15751, 65 грн. (а.с. 29).

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 180 СК України покладає обовязок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1 7, 8 ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів оскарженню не підлягає, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 вказаної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано розяснення про те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На спірні правовідносини поширюються положення ч.ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України та ч.1 ст. 192 СК України, якими передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року розяснено, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивачем не доведено, що з урахуванням її матеріального, сімейного стану чи стану здоровя розмір аліментів, що стягуються з неї на підставі вищевказаного судового наказу від 20 листопада 2018 року є зависоким.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 170 ЦПК України та 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом вищевказані обставини щодо матеріального, фізичного, сімейного стану позивача, яка є особою працездатного віку, працює, отримує регулярні доходи у виді заробітної плати, розмір її заробітку, враховуючи потреби дитини дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які необхідні та достатні для забезпечення її гармонійного розвитку, як дитини старшого шкільного віку, що має хронічне захворювання, та враховуючи ту обставину, що інша неповнолітня дочка позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає в с. Баштечки у свого діда ОСОБА_4, якому позивач не надає регулярно кошти на її утримання, надає лише нерегулярну допомогу у придбанні їй одягу, поповненні рахунку на телефон та видачі коштів у вищевказаному розмірі безпосередньо дитині, - суд вважає, що розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі вищевказаного судового наказу 20.11.2018 на утримання дочки ОСОБА_7, не підлягає зменшенню, і в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 192 ч. 1 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 81 - 83, 141, 170 ч. 1, 7,8, 263-265, 268 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, про зменшення розміру стягуваних аліментів, відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н. М. Марущак