Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4070/18

номер провадження 2/695/549/19

26 лютого 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2012 року помер батько позивача та відповідача ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Благовісна (колишня Радянська), 68, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті свого батька та звернулися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Однак позивач та відповідач не можуть оформити своє право на вказаний будинок, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. За цих підстав нотаріус, постановою від 25.07.2018 року, відмовив спадкоємцям у вчиненні нотаріальної дії, а тому ОСОБА_1, вважаючи свої права порушеними був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом по 1/2 частині спадкового майна після смерті ОСОБА_4.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак надав до суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду із заявою, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 191264 від 11.04.2012 року) ОСОБА_4 помер 11.04.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис №24.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З маиеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільська рада проти задоволення позовних вимог не заперечували, позовні вимоги визнали повністю. За таких обставин суд, на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вважає обставини наявності родинних відносин між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 і померлим ОСОБА_4 встановленими та такими, які доказуванню не підлягають.

Таким чином судом встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 відносяться до першої черги права на спадкування за законом, так як є синами померлого.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.07.2018 року приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_6, розглянувши матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4, відмовив спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Благовісна (колишня Радянська) 68, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно.

Згідно з даними довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району за вих. №229 від 14.02.2019 року, відповідно до запису погосподарської книги №15, обєкт погосподарського обліку №0999-1, за ОСОБА_4 числиться житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, який розташований по вул. Благовісна (Радянська), 68, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

Суд бере до уваги, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Оскільки в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Благовісна (радянська) 68, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, хоча за життя він і не отримав відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_6 від 25.07.2018 року, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що стверджується також даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстррі №31695391.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач та відповідач належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, позов підлягає до повного задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 76,264,265

ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. код НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іден. код НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4, померлого 11.04.2012 року, по 1/2 частині кожному, право власності на будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами (А1 - житловий будинок, а - прибудова; Б,В. - літня кухня, Г - сарай, Д - убиральня, №1,2 огорожа, І колодязь, загальною площею 77,5 кв. м.) за адресою: вул. Благовісна (колишня назва Радянська), буд. № 68, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.