ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м.Суми

Справа №588/1256/18

Номер провадження 22-ц/816/709/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собина О. І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Маслова В.В., в приміщенні Тростянецького районного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 11 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з 27 квітня 2017 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо. ОСОБА_2 не надає їй матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість. Позивач не працює, оскільки займається доглядом за малолітньою дитиною. Крім того, вона навчається в СумДУ на магістратурі. Доходу, крім виплат на дитину, немає.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 84 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) на її утримання, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною - сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 11 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, починаючи стягнення з 27 липня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352 грн 40 коп. в дохід держави.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд безпідставно визнав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі не більше 1/25 частин від усіх видів заробітку та доходів платника аліментів, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом. Судові витрати просить визначити пропорційно задоволених позовних вимог, апеляційного перегляду та покласти на обох сторін одночасно в рівних розмірах, зі скасуванням рішення та ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог по судовим витратам за правничу допомогу адвоката.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі за станом свого здоров'я, оскільки має ряд захворювань (цукровий діабет 1 типу, важка форма, компенсований; діабетична ангіопатія сітківки обох очей; діабетична енцефалопатія 1-2 ступеню; діапетична полінейропатія кінцівок, сенсорна форма; поширений остеохондроз хребта в стадії загострення, ретролістез тіл Th12-L3; хронічна хвороба нирок; діабетична нефропатія 3 ступеню; пігментний невус шкіри правої п'яти без ознак активності з ознаками травматизації). Крім того, зазначає, що судом проігноровано, що апелянт не забезпечений медичним супроводженням щодо безоплатного лікування, а лікується за власні кошти, джерелом яких є виключно заробітна плата.

Вказує, що на даний час набрав чинності та підлягає примусового виконанню судовий наказ Тростянецького районного суду Сумської області від 22 серпня 2018 року № 588/1255/18 (2-н/588/41/18) про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, не погоджується зі стягненням з нього на користь позивача 1000 грн витрат на професійну правничу допомогу, так як, на його думку, в порушення вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України сторона позивача взагалі не надала стороні відповідача будь-яких доказів на підтвердження наявності адвокатських повноважень, договору, квитанції про внесення оплати та акту виконаних робіт з детальним описом адвокатських послуг.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання дружини аліментів в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, проживаючи разом зі своїм малолітнім сином, має право на утримання від відповідача - батька дитини, до досягнення сином трьох років. При цьому суд врахував, що відповідач має регулярний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу, а також те, що за судовим наказом Тростянецького районного суду Сумської області від 22 серпня 2018 року з нього на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони по справі з 27 квітня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 6).

Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Як вбачається з довідки з місця проживання позивач разом з сином зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 (а. с. 7).

Позивач на даний час не працює, отримує соціальну допомогу при народженні дитини (а. с. 61). Крім того, вона є студенткою курсу магістратури заочної форми навчання Навчально-наукового інституту бізнес-технологій «УАБС» СумДУ, навчається з рахунок коштів фізичних осіб (а. с. 60).

Відповідач ОСОБА_2 працює в нафтогазовидобувному управлінні «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» з 17 березня 2015 року слюсарем-ремонтником (5 р.), розмір його заробітної плати згідно довідки про доходи за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року склав 46 730 грн 22 коп., що в середньому складає 7788 грн на місяць (а. с. 95-96).

Відповідач має ряд хронічних захворювань, на підтвердження чого надав медичну документацію (а. с. 46-49).

Судовим наказом Тростянецького районного суду Сумської області від 22 серпня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 27 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 106).

Згідно частин 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції врахував всі наведені обставини, в тому числі, те, що відповідач є особою працездатного віку та офіційно працевлаштований, стан його здоров'я (наявність хронічних захворювань), відсутність у нього інших утриманців, крім малолітнього сина, а також наявність у нього обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині. На підставі встановлених обставин справи, з урахуванням розміру вже стягнутих з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина, суд дійшов правильного висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/8 частини від усіх його видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. Доказів того, що він не має змоги сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, ОСОБА_2 суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження необхідності постійних витрат на лікування та розміру цих витрат, які б здійснювались за рахунок його особистих коштів.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивач забезпечена всіма соціальними виплатами. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує соціальну допомогу при народженні дитини, яка надається державою саме на утримання дитини, а не позивача.

Щодо тверджень апелянта стосовно відсутності в матеріалах справи доказів обґрунтування понесених витрат на послуги адвоката та відповідно необґрунтованого стягнення з нього 1 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне:

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в суді першої інстанції було заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надано суду договір про надання професійної (правничої допомоги), укладений між позивачем та адвокатом Залавським О.В., довіреність, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату нею 2000 грн за надання правничої допомоги, розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, який містить перелік наданих адвокатом послуг (а. с. 55-58; 120).

А тому суд першої інстанції, з врахуванням складності справи та наданих адвокатом послуг, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, обґрунтовано стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 1 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування чи зміни рішення суду, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина