Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/281/17
Провадження № 4-с/321/2/2019
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Машкіної Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Бородіної І.В.,

стягувача ОСОБА_1 ,

представника стягуваача ОСОБА_2 ,

представника боржника Чорненької ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Михайлівка скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Упраління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2019 року заявник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Упраління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Косінова Ігоря Вікторовича про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2019 року за виконавчим листом №321/281/17 виданого 17 липня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про захист порушеного права на виділення частки (паю) в натурі, а також зобов`язати державного виконавця поновити виконавче провадження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області виділити ОСОБА_1 із земель резервного фонду державної власності на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 26 липня 2016 року Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області.

16 вересня 2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Упраління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Косіновим І.В. була ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження. В постанові зазначено, що рішення виконано в повному обсязі на підставі наказу Головного управління Держгеокадарстру у запорізькій області від 16 серпня 2019 року №8-1177/15-19/СТ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою. Постанову державного виконавця вважає незаконною, оскільки рішення про виділення земельної ділянки в натурі не виконане, а лише надано дозвіл на розробку документації, що є першою стадією отримання земельної ділянки.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник боржника в судовому засіданні проти задоволення вимог боржника заперечував та просив відмовити в задоволенні скарги на дії державного виконавця. Посилався на те, що судове рішення суду виконане в повному обсязі, оскільки наказом 16 серпня 2019 року №8-1177/15-19/СТ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Солопову О.І. було надано дозвіл на розробку проектної документації щодо виділення земельної ділянки в натурі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази та матеріали додані до скарги, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області виділити ОСОБА_1 із земель резервного фонду державної власності на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 26 липня 2016 року Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області.

16 вересня 2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Косіновим І.В. була ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження. В постанові зазначено, що рішення виконано в повному обсязі на підставі наказу Головного управління Держгеокадарстру у запорізькій області від 16 серпня 2019 року №8-1177/15-19/СТ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою.

Згідно з положеннями вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи вимоги заявника, суд виходить із наступних міркувань.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах врегульовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже в силу п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VI внесено зміни до ЗК України, які набрали чинності з 01 січня 2013 року, цим Законом змінено суб`єктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення та визначено, що такі повноваження перейшли до Держземагентства України, а згодом до Держгеокадастру України.

Згідно з частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України, передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено, що наказом 16 серпня 2019 року №8-1177/15-19/СТ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_1 було лише надано дозвіл на розробку проектної документації щодо виділення земельної ділянки в натурі і п. 5 рекомендовано подати вказану документацію для затвердження до органу, що є розпорядником земель відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України. Отже, для отримання земельної ділянки в натурі має бути затверджена проектна документація і прийнято рішення про надання земельної ділянки у власність, тому на теперішній час рішення суду не виконане і відповідно відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» при закінченні виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 39, 40, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447 453 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Упраління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Упраління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Косінова Ігоря Вікторовича про закінчення виконавчого провадження від 16 вересня 2019 року за виконавчим листом №321/281/17 виданого 17 липня 2019 року.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Упраління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Косінова Ігоря Вікторовича не пізніше наступного робочого дня з дня одержання цієї ухвали винести постанову про відновлення виконавчого провадження за виконавчим листом №321/281/17, виданим 17 липня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про захист порушеного права на виділення частки (паю) в натурі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня складення її повного тексту. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н. В. Машкіна