провадження № 6/752/1153/19
УХВАЛА

31.10.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-2729/10, -

встановив:

в провадженні суду перебувала справа № 2-2729/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В жовтні 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 2-2729/10. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2010 року із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Банк», який в подальшому відступив право вимоги на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № ML-001/096/2006 від 29.05.2006 р. 31.01.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу б/н, відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ML-001/096/2006 від 29.05.2006 р., на підставі чого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Заявник з посиланням на ст. ст. 442ЦК України просить замінити стягувача у виконавчому провадженні, щодо виконання виконавчих листів № 2-2729/10, а саме: стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2010 року, позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено та стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» кредитну заборгованість та судові витрати в загальному розмірі 303384,70 грн.

05.08.2011 року представник ПАТ «ОТП Банк» отримала в приміщенні суду два виконавчі листи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2012 року, було поновлено ПАТ «ОТП Банк» строк на пред`явлення виконавчих листів, виданих 29.11.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 07.04.2010 року.

Копію ухвали було направлено сторонам у справі.

В заяві зазначено, що кредитна заборгованість за договором № ML-001/096/2006 від 29.05.2006 р. була стягнута на користь ТОВ «ОТП «Банк», який в подальшому відступив право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», однак, доказів наведеним твердженням до матеріалів заяви долучено не було.

Судом встановлено, що 31.01.2018 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу б/н, відповідно до якого відповідно до якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ML-001/096/2006 від 29.05.2006 р.

Разом з тим, слід зазначити про те, що в зв`язку з відсутністю належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги ПАТ «ОТП «Банк» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», підстав для визнання заявника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» належним правонаступником стягувача у даній справі немає.

Крім того, суд звертає увагу сторони заявника на те, що згідно із ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. В силу ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Такої ж позиції притримується і Верховний Суд України, так за результатами розгляду справи № 6-122цс13 Верховним Судом України висловлено правову позицію, яка полягає у тому, що відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів на підтвердження того, що у даній справі виконавчі листи були належним чином пред`явлені до виконання та, відповідно, по ним відкривалось виконавче провадження відсутні, як і відсутні докази, які б підтверджували, що виконавчі листи на даний час перебувають на примусовому виконанні.

Слід зазначити, що заміна сторони виконавчого провадження можлива з моменту відкриття і до закінчення виконавчого провадження, а у всіх інших випадках здійснюється заміна боржника або стягувача.

Таким чином, як на момент звернення ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до суду із даною заявою, так і на час розгляду даної заяви, - відсутні докази наявності відкритого виконавчого провадження із примусового виконання рішення суду у справі № 2-2729/10, а тому неможливо провести заміну сторони виконавчого провадження, як про це просив заявник, а вийти за межі пред`явлених вимог суд, у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, - позбавлений можливості.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що заявником не доведено, що він є належним правонаступником стягувача по даній цивільній справі, як і не доведено наявність перебування виконавчих листів на примусовому виконанні, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою, безпідставною та недоведеною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-2729/10, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва, відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, або безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.П. Чередніченко