Провадження № 2/200/3662/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 грудня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Яковенко А.С.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист авторських прав, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що ним було розроблено та втілено ідею щодо створення комп`ютерної програми-застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_1» (далі - Застосунок). Шляхом звернення до спеціалістів - програміста, маркетолога, дизайнера та адміністратора, позивачем було розроблено застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1» та 27 серпня 2016 направлено його до продажу в App Store. Але 08 березня 2018 року програму було заблоковано та зупинено його продаж у зв`язку зі скаргою ОСОБА_2 , який заявив, що є автором даного застосунку.

Позивач звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про подання заяви на реєстрацію авторських прав щодо даного застосунку. Але йому стало відомо, що ОСОБА_2 ще 23.01.2018 подав заявки до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та станом на 25.01.2018 були прийняті відповідні рішення про видачу свідоцтв про реєстрацію авторського права.

Окрім того, Позивачу стало відомо, що 27.07.2018 ОСОБА_3 також отримав свідоцтво про реєстрацію авторського права на комп`ютерну програму-застосунок ІНФОРМАЦІЯ_20 та виклав програму у вільний доступ до App Store під назвою ІНФОРМАЦІЯ_19.

З огляду на зазначене, позивач просить суд визнати право на комп`ютерну програму-застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за первинним автором ОСОБА_1 та заборонити дії, що порушують авторське право і суміжні права ОСОБА_1 на комп`ютерну програму-застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1» з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 10 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, та визначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшли пояснення, у яких він просив розглядати справу без його участі. ОСОБА_4 повідомив, що між ним та позивачем ОСОБА_1 було досягнуто домовленостей стосовно застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що після вкладення перших грошових коштів на рекламну кампанію, а також інших витрат, яких потребує застосунок задля його підготовки до продажу на AppStore, ОСОБА_4 буде мати відсоток від подальшого прибутку застосунку. У березні 2018 року йому стало відомо про те, що застосунок було заблоковано у зв`язку зі скаргою ОСОБА_2 . Щодо авторства ОСОБА_2 на даний застосунок йому відомо нічого не було. Коли ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_1 за поясненнями йому стало відомо, що ОСОБА_2 мав доступ до ключового коду застосунку та незаконно їм заволодів. У зв`язку з чим ОСОБА_4 вирішив отримати свідоцтво про реєстрацію авторського права на комп`ютерну програму "ІНФОРМАЦІЯ_20". ОСОБА_4 не заперечує, що ОСОБА_1 є автором даного застосунку, але зауважив, що є вигодонабувачем. ОСОБА_1 надав ОСОБА_4 доступ до публічного ресурсу GitHub, а також до Google диску, на якому зберігається дизайн застосунку. Такий доступ йому був наданий ОСОБА_1 , оскільки він є інвестором програми.

Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

Впродовж з 2013 року була здійснена розробка програмного забезпечення, яка 27 серпня 2016 року була вперше оприлюднена, як комп`ютерна програма-застосунок "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі іменується "ІНФОРМАЦІЯ_1"), що підтверджується даними аналітичної платформи App Store Connect з особистого кабінету розробника "ІНФОРМАЦІЯ_1", шляхом її розміщення позивачем у магазині мобільних додатків App Store, де вона пропонувалась, і широко розповсюджувалась, для користувачів мобільних телефонів iPhone і планшетів iPad, і де для цього, відповідно, була створена веб-сторінка "ІНФОРМАЦІЯ_1".

"ІНФОРМАЦІЯ_1" використовувалась позивачем від вказаної дати опублікування шляхом її продажів через додаток App Store включно по 08 березня 2018 року, оскільки вказану програму було видалено службою підтримки App Store за скаргою ОСОБА_2 №АРР91406 з магазину мобільних додатків App Store.

Позивач звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про подання заяви на реєстрацію авторських прав щодо даного застосунку. Але йому стало відомо, що ОСОБА_2 ще 23.01.2018 подав заявки до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та станом на 25.01.2018 були прийняті відповідні рішення про видачу свідоцтв:

№ НОМЕР_6 про реєстрацію авторського права на твір Комп`ютерна програма «Застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

№НОМЕР_9 про реєстрацію авторського права на твір Збірка творів з ілюстраціями «веб-сайт «ІНФОРМАЦІЯ_22»;

№НОМЕР_10 про реєстрацію авторського права на твір Літературний твір «веб-сайт «ІНФОРМАЦІЯ_22»;

№НОМЕР_11 про реєстрацію авторського права на твір Збірка творів «ІНФОРМАЦІЯ_23»;

№НОМЕР_12 про реєстрацію авторського права на твір Літературно-письмовий твір публіцистичного характеру з ілюстраціями «Застосовна програма «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Окрім того, Позивачу стало відомо, що 27.07.2018 ОСОБА_3 , який є інвестором проекту, також отримав свідоцтво про реєстрацію авторського права на комп`ютерну програму-застосунок ІНФОРМАЦІЯ_20 та виклав програму у вільний доступ до App Store під назвою ІНФОРМАЦІЯ_19.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 52 ч. 2 п. «а» Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 54 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв`язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.

У шостому абзаці ст. 1 Закону зазначається наступне: "комп`ютерна програма - набір інструкцій у вигляді слів, цифр, кодів, схем, символів чи у будь-якому іншому вигляді, виражених у формі, придатній для зчитування комп`ютером, які приводять його у дію для досягнення певної мети або результату (це поняття охоплює як операційну систему, так і прикладну програму, виражені у вихідному або об`єктному кодах);".

Там же, у ст. 18 "Авторське право на комп`ютерні програми", щодо охорони прав на комп`ютерні програми, зазначається таке: "Комп`ютерні програми охороняються як літературні твори. Така охорона поширюється на комп`ютерні програми незалежно від способу чи форми їх вираження."

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Положеннями ч. 2 ст. 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення.

За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства), як це встановлено ч. 1 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Згідно з п. 10) ч. 1 ст. 8 цього Закону і п. 1) ч. 1 ст. 433 ЦК України до об`єктів авторського права належить фотографічні твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії.

Статтею 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та ст. 435 ЦК України передбачено, що первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору.

За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства).

Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

За приписами ст. 14 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автор має право вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо, а також вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є автором "ІНФОРМАЦІЯ_1", що підтверджується наступним.

У 2013 році у ОСОБА_1 виникла ідея щодо створення інвестиційної компанії. Так, він звернувся до дизайнера для отримання фірмового стилю компанії, назву якої він створив самостійно. На той момент це була назва ІНФОРМАЦІЯ_20. 12 листопада 2013 року він направив електронний лист на адресу дизайнера ІНФОРМАЦІЯ_2 від якого отримав у відповідь 17 листопада 2013 року макет фірмового стилю, що підтверджується скріншотами листування ОСОБА_1 та ОСОБА_5

З 2015 року ОСОБА_1 розпочав активну діяльність щодо втілення своєї ідеї, зокрема розпочав розробку сайту та 03.04.2015 звернувся до дизайнера ІНФОРМАЦІЯ_2 за розробкою макетів сайту.

Також з 19 квітня 2015 року він звернувся до розробника сайту за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 22 травня 2015 року надіслав вихідний документ сайту, який наразі і залишається практично у такому ж вигляді. Чим доводиться той факт, що першочерговий сайт був виконаний за ідеями та замовленням ОСОБА_1 .

Той факт, що сплата за розробку дизайну застосунку ОСОБА_5 здійснювалась саме за рахунок ОСОБА_1 підтверджується випискою на загальну суму 38 770 гривень.

31 травня 2015 року ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 листа щодо отримання домену для розташування сайту за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 , який прив`язав даний домен до своєї електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_4 . Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір не надавався, обов`язок передачі майнових прав на предмет спору документально не підтверджено.

Суд прийшов до висновку, що прив`язування домену до власної електронної пошти не є підставою для визнання авторства, оскільки є лише формальною дією та у розумінні Закону України «Про авторське право і суміжні права» не вважається результатом інтелектуальної, творчої діяльності.

Окрім того, зазначена дія ОСОБА_2 стосується сайту ІНФОРМАЦІЯ_5, а не застосунку, який взагалі був створений окремо від сайту.

Також той факт, що розробка комп`ютерної програми-застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_1» була здійснена у результаті діяльності та фінансової участі лише ОСОБА_1 підтверджується наступним.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до програміста - ОСОБА_6 , який здійснив розробку програмного забезпечення, яке замовив ОСОБА_1 . Вказане підтверджується договором про створення за замовленням і використанням комп`ютерної програми від 05.05.2018, в якому зазначено, що договір розповсюджується на правовідносини, що виникли з серпня 2016 року. Окрім того, в матеріалах справи наявні докази оплати ОСОБА_6 саме від ОСОБА_1 , що підтверджується чеком від 07.03.2016 №0431-7703-7622-0221, від 15.09.2016 №0623-6762-6707-0777, від 19.02.2017 №Р24А, від 08.08.2017 №Р24АР24А269763335А73264, від 26.10.2017 №Р24АР24А311173392А94716, від 30.10.2017 №Р24А, від 29.11.2017 №1063-6234-7103-0208, від 05.04.2018 №1219-6897-8285-0007 на загальну суму 12 856 гривень.

27 серпня 2016 року програма була вперше оприлюднена, як комп`ютерна програма-застосунок "ІНФОРМАЦІЯ_1", що підтверджується даними аналітичної платформи App Store Connect з особистого кабінету розробника "ІНФОРМАЦІЯ_1", шляхом її розміщення ОСОБА_1 у магазині мобільних додатків App Store, де вона пропонується, і широко розповсюджується, для користувачів мобільних телефонів iPhone і планшетів iPad, і де для цього, відповідно, створена веб-сторінка "ІНФОРМАЦІЯ_1"

(наразі не доступна, до 08.03.2018 була доступна за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6. Автором "ІНФОРМАЦІЯ_1" у магазині мобільних додатків App Store зазначено ОСОБА_1, що підтверджується скріншотом з App Store.

За даними аналітичної платформи App Store Connect, "ІНФОРМАЦІЯ_1" користувалась попитом та мала високий рівень відвідування, адже у період з 27 серпня 2016 року по 08 березня 2018 року кількість переглядів "ІНФОРМАЦІЯ_1" склала 1 128 983 (один мільйон сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят три).

18-19 лютого 2017 року ключова частина програмного коду "ІНФОРМАЦІЯ_1" була опублікована в персональному репозиторії Позивача, на публічному ресурсі GitHub за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується скріншотом веб-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_8.

Окрім того, база даних програми, в якій в тому числі зберігаються облікові записи користувачів додатка ІНФОРМАЦІЯ_1, зберігається на аккаунті, що належить ОСОБА_1 на сервісі ІНФОРМАЦІЯ_9, який виконує функцію back-end додатка ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вихідний дизайн логотипів і всіх сторінок додатку зберігається у ОСОБА_1 і належить ОСОБА_1 . З серпня 2016 року ОСОБА_1 оплачував діяльність маркетолога ОСОБА_8 , який здійснював маркетинговий план з вересня 2016 по березень 2018 року щодо розкрутки застосунку ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується договором про проведення рекламної кампанії між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 від 15.09.2016.

Адміністрування застосунку з 06.02.2017 року здійснювалось ОСОБА_9 , про що було укладено договори про надання послуг адміністратора комп`ютерної програми від 06.02.2017 та від 08.09.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Від ОСОБА_1 . ОСОБА_9 отримав грошові кошти за свою роботу.

Аккаунт розробника додатку зареєстровано в App Store на ОСОБА_1 і прив`язаний до пошти, яка належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10.

Оплата з реклами комп`ютерного застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_1» у apple.com регулярно здійснювалась з персональної банківської карти, яка належить ОСОБА_1 , що підтверджується виписками за номером транзакції №7, за номером транзакції №7, за номером транзакції №4, за номером транзакції №2, за номером транзакції №2, за номером транзакції №4, за номером транзакції №7 , № 8 , № 8 , № 5 , № 6 , № 1 .

У пункті 31 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що розміщення творів у мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного використання, є поданням творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів із будь-якого місця й у будь-який час за їх власним вибором.

Свідченням безперервного активного використання "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_1 за період з 27 серпня 2016 року по 08 березня 2018 року є також статистичні дані аналітичної платформи App Store Connect щодо кількості розповсюджених копій "ІНФОРМАЦІЯ_1" магазином мобільних додатків App Store третім особам, тобто користувачам мобільних телефонів iPhone і планшентів iPad, що становить 10 584. Відповідно до статистичних даних, розміщених на ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_8 , найбільшим попитом "ІНФОРМАЦІЯ_1" користується у Сполучених Штатах Америки (розповсюджено 5,66 тис. копій), Південній Кореї (750 копій), В`єтнамі (359 копій), Франції (141 копія), Канаді (75 копій), що вказує на те, що "ІНФОРМАЦІЯ_1" відомий у всьому світі.

Оприлюднення і широке використання "ІНФОРМАЦІЯ_1" також засвідчує і наявність посилань з інших інтернет ресурсів, що відображається у множині посилань на застосунок "ІНФОРМАЦІЯ_1" в мережі інтернет. При цьому, підтвердженням авторського права ОСОБА_1 на "ІНФОРМАЦІЯ_1", є вказівки як автора даного застосунку і його ім`я, яке до видалення програми службою підтримки App Store було зазначене на веб-сторінці застосунку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в інформаційному полі "Developer" про розробника застосунку.

Окрім того, свідченням факту оприлюднення (існування в інтернет-мережі), розробленого ОСОБА_1 застосунку "ІНФОРМАЦІЯ_1", є множина інших публікацій, що, зокрема, наявні на сторінках ряду веб-сайтів за наступними гіперпосиланнями:

ІНФОРМАЦІЯ_11

ІНФОРМАЦІЯ_12

ІНФОРМАЦІЯ_13

ІНФОРМАЦІЯ_14

ІНФОРМАЦІЯ_15

Також свідченням активного використання "ІНФОРМАЦІЯ_1" є велика кількість оцінок та коментарів на сторінці застосунку, відповіді на які надавались з персонального кабінету розробника застосунку App Store Connect ОСОБА_1 та через форму зворотного зв`язку на сайті ІНФОРМАЦІЯ_18, яка була прив`язана до електронної пошти, що належить Позивачу, що підтверджується скріншотами.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 34 від 01.02.2019, проведеного патентним повіреним України ОСОБА_11 встановлено наступне:

1. Свідоцтво України про реєстрацію авторського права на твір "Комп`ютерна програма "Застосунок "ІНФОРМАЦІЯ_1" № НОМЕР_6 від 25.01.2018 р., підтвердженням авторського прав ОСОБА_2 на цей твір жодним чином не являється.

2. Комп`ютерна програма "Застосунок "ІНФОРМАЦІЯ_1", на яку видане Свідоцтво України про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_6 від 25.01.2018, суттєвими частинами програмного коду, тотожне із частинами вихідного тексту програмного забезпечення, що його, під назвою "Програмний код застосунку "ІНФОРМАЦІЯ_1", створив, і опублікував, на інтернет-ресурсі Github, та використовує у господарському обігу ОСОБА_1 , і ці тотожні частини можуть використовуватися самостійно, та розглядається як твір і охоронятися, відповідно до Закону України "Про авторське право і суміжні права"

3. Використання ОСОБА_1 у господарському обігу, як повністю так і частково, програмного коду застосунку "ІНФОРМАЦІЯ_1", у його текстовому змісті, що опублікований ОСОБА_1 на інтернет-ресурсі Github, порушенням особистих немайнових та майнових прав власності ОСОБА_2 не являється.

4. Заявлення ОСОБА_2 Комп`ютерної програми "Застосунка "ІНФОРМАЦІЯ_1" своїм власним творінням, і видача йому Міністерства економічного розвитку і торгівлі Свідоцтва України про реєстрацію твору за № НОМЕР_6 від 25.01.2018 р., є порушенням авторського права ОСОБА_1 .

5. Видача ОСОБА_2 , за № НОМЕР_6 від 25.01.2018 р., Свідоцтва України про реєстрацію авторського права на твір "Програмний код застосунку "ІНФОРМАЦІЯ_1", є порушенням авторського права та суміжних прав ОСОБА_1 .

Відповідно до Висновку комп`ютерно-технічного дослідження № 048 від «18» червня 2018, здійсненого ОСОБА_12 , директором ТОВ фірми «Універсал-центр», встановлено наступне:

Згідно з змісту компакт-диску «Svidotstvo №76290» наявний файл «ІНФОРМАЦІЯ_17», який має дату створення як 23.01.2018 12:22, але в складі коду з файлу присутні посилання на авторські права від 2016 року - «ІНФОРМАЦІЯ_16», які ниякими даними не підтвержено, окрім наявних ремарків. Тобто дата створення ОСОБА_2 раніше за ОСОБА_1 не підтверджена.

Програмні файли, назва яких співпадає, має переважно тотожній зміст коду з схожим функціональним призначенням - детальніше див. порівняльну таблицю № 1-35, але на інтернет-ресурсі Github підбірка файлів дозволяє виконати локальний «тестовий» запуск проекту ІНФОРМАЦІЯ_1, а з підбірки файлів компакт-диску «Svidotstvo №76290» цього виконати неможливо. Тобто, програма, на яку ОСОБА_2 отримав право власності є ключовою частиною застосунку, що належить ОСОБА_1 (оскільки програма ОСОБА_2 повністю охоплюється програмою ОСОБА_1 , але програма ОСОБА_1 є допрацьованою та доповненою версією, в той час як програма ОСОБА_2 навіть не запускається).

Фахівцем встановлено, що дані, які знаходяться на компакт-диску, який є додатком до свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_2 авторського права на твір № НОМЕР_6 , не є комп`ютерною програмою.

Стосовно відсутності авторських прав на застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 одержав від Установи Свідоцтво про реєстрацію авторського права на "ІНФОРМАЦІЯ_1", без будь-якого підтвердження його ( ОСОБА_2 ) авторських прав на цю програму та без публікації відомостей про будь-яке конкретне її призначення, і, таким чином вказане Свідоцтво, підтвердженням авторських прав ОСОБА_2 на цей твір не являється.

Як наводиться у згадуваному положенні частини першої ст. 435 ЦК України, де зазначено, що "Первинним суб`єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства)."

Разом з тим, як засвідчено у самій Заяві ОСОБА_2 на реєстрацію твору "Комп`ютерна програма "Застосунок "ІНФОРМАЦІЯ_1", цю свою Заяву він подав до Установи 13.01.2018 р. (вказівка ОСОБА_2 у пункті 5 Заяви, що твір ним начебто створений 01.06.2016 р., за відсутності будь-якого підтвердження, взята до уваги бути не може), і, як встановлено у висновку комп`ютерно-технічного дослідження № 048 від 18.06.2018 р. "дату та час створення програмних файлів на інтернет-ресурсі Github зафіксовано як 18-19 лютого 2017 року" (вказані файли розміщені у персональному репозиторії ОСОБА_1 на відповідній веб-сторінці інтернет-ресурсу Github, за гіперпосиланням ІНФОРМАЦІЯ_7).

Отже, дата створення програмного застосунку "ІНФОРМАЦІЯ_1", автором якого, від початку, вказується ОСОБА_1 , є майже на рік більш ранньою, від дати подання заявки на реєстрацію програмного застосунку із тотожною назвою ОСОБА_2 .

У своїй скарзі №APP91406 від 02.03.2018 до App Store ОСОБА_2 зазначив, що йому належить доменне ім`я «ІНФОРМАЦІЯ_18», який був зазначений як рекламний сайт застосунку, у зв`язку з чим він і є власником застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_1». Більше жодних доводів у скарзі ОСОБА_2 не має.

Отже, ОСОБА_2 не має ніяких прав на застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1», не маючи жодного доказу в підтвердження своїх авторських прав. Доступ до доменного імені рекламного сайту програми «ІНФОРМАЦІЯ_18» не дає права вважати ОСОБА_2 її правовласником і розробником програми, оскільки сайт є лише рекламним та не впливає на роботу застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_1». Більш того, наявність доменого імені у ОСОБА_2 не доводить і право власності на сайт ІНФОРМАЦІЯ_21, який повністю створював лише ОСОБА_1 .

Стосовно відсутності авторських прав на застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 отримав свідоцтво про реєстрацію авторського права на комп`ютерну програму "ІНФОРМАЦІЯ_20" №НОМЕР_8. На підставі цього він розмістив для продажу у магазині App Store застосунок під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_19».

Позивач зазначив, що ОСОБА_3 є інвестором компанії, із яким були досягнуті домовленості щодо прибутку, але не щодо авторства в програмі.

Авторство ОСОБА_3 не підтверджується жодними доказами, окрім того відповідно до пояснень відповідача ОСОБА_3 він є лише вигодонабувачем, а не автором даного застосунку.

ОСОБА_3 підтвердив, що мав доступ до публічного ресурсу GitHub ОСОБА_1 , а також до Google диску, на якому зберігається дизайн застосунку. Такий доступ йому був наданий ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_3 був інвестором програми.

Але наявність доступу до даних застосунку не є підставою для визнання авторства ОСОБА_3 , оскільки він не вкладав інтелектуальної власності до проекту.

Зважаючи на обставини та істотні докази, того, що Позивач одноособово вклав інтелектуальну власність у розробку застосунку, звертаючись та самостійно оплачуючи послуги спеціалістів, контролюючи його роботу та активно супроводжуючи його діяльність та якість надання послуг, суд дійшов висновку, що автором та власником застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_1» є ОСОБА_1 .

Стосовно позовних вимог позивача щодо заборони дій, що порушують авторське право і суміжні права ОСОБА_1 на комп`ютерну програму-застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1» з боку відповідачів суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права»

До майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належить виключне право на використання твору.

Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

У зв`язку з тим, що на підставі скарги ОСОБА_2 , який на підставі свідоцтв про реєстрацію авторського права зазначив, що є автором застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_1», було обмежено можливість доступу користувачів до застосунку та можливості його продажу, суд дійшов висновку про порушення прав ОСОБА_1 на використання власного твору.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1, 7, 8, 9, 50, 51, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст. ст. 3, 16, 433-448 ЦК України, з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 за N 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист авторських прав - задовольнити.

Визнати право на комп`ютерну програму-застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за первинним автором ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_7 ).

Заборонити дії, що порушують авторське право і суміжні права ОСОБА_1 на комп`ютерну програму-застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_1» з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі по 768,40 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску