Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1274/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.02.2019смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої - судді Кривенко О.В.,
при секретарі судового засідання Маташнюк О.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Струмок про визнання договору оренди землі недійсним,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2008 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6.1699 га, що розташована в межах території Козубівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Вказану земельну ділянку позивач отримала у спадщину після смерті батька ОСОБА_3, який ще за життя 01.03.2005 року уклав договір оренди землі з ТОВ Струмок строком дії до 31.05.2021 року. Проте, 18.11.2016 року ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої уповноваженою особою Козубівської сільської ради Доманівського району уклала новий договір оренди земельної ділянки строком на 7 років, попередній договір оренди земельної ділянки не припинявся. Просить визнати договір оренди земельної ділянки, від 18.11.2016 року недійсним, з підстав, визначених частинами 1-3, 5, 6 статті 203 та статтею 215 ЦК України, оскільки його вчинено з грубим порушенням вимог цивільного законодавства - договір був підписано від її імені ОСОБА_4, яка на момент підписання цієї угоди не мала жодних повноважень, позивач не уповноважувала ОСОБА_4 укладати від її імені цей правочин. Окрім вказаних підстав недійсності договору,позивач зазначає в позові, що посадова особа місцевого самоврядування не вправі посвідчувати довіреності на право розпорядженням нерухомим майном, до якого відноситься земельна ділянка.
В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що попередній договір оренди земельної ділянки від 01.03.2005 року не припинявся та є чинним. Дійсно, 20.07.2015 року виконкомом Козубівської сільської ради була видана довіреність від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4, при цьому строк дії довіреності складає один рік. Позивач ОСОБА_2 не мала намір укладати договір з ТОВ Струмок щодо оренди землі та не уповноважувала ОСОБА_4 на підписання від її імені вказаного договору, метою складення вказаної довіреності було отримання орендної плати у відповідача. Просить визнати недійсним договір оренди землі від 18.11.2016 року, скасувати його та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.
Відповідач в підготовче та в судове засідання не зявився, не направив свого представника, відзив на позов не надіслав, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та правовідносини.
Позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6.1699 га, що розташована в межах території Козубівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Вказану земельну ділянку позивач отримала у спадщину після смерті батька ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2008 року, про що свідчить Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯП № 617162, виданий Доманівською РДА 25.06.2011 року
З доданої до матеріалів справи копії договору оренди земельної ділянки загальною площею 6.1699 га, належної ОСОБА_2, укладеного з ТОВ Струмок вбачається, що на договорі від 18.11.2016 року в розділі орендодавець зазначено Кириленко по довіреності.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Відповідно до відповіді на запит суду Козубівської сільської ради, від 21.01.2019 року № 23, секретар сільської ради надав повідомлення, що копія довіреності в сільській раді відсутня, оскільки згідно пункту 31 Порядку для посвідчення довіреностей посадовими особами, довіреність посвідчується в одному примірнику. 20.07.2015 року виконкомом Козубівської сільської ради була видана довіреність від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4, строк дії довіреностей складає один рік.
Враховуюче зазначене, строк дії довіреності сплив 20.07.2016 року, в той час як договір підписано 18.11.2016 року, окрім того під час дії попереднього договору щодо тієї ж земельної ділянки.
Окрім того, в договорі оренди землі від 18.11.2016 року зазначено орендодавцем ОСОБА_2, в реквізитах договору вказано саме ОСОБА_2, її ідентифікаційний код, відомості паспорту та місця проживання, а не уповноважену особу ОСОБА_4
В розділі підписи сторін зазначено орендодавець ОСОБА_2. В разі, якщо договір підписувала та укладала ОСОБА_4 на підставі доручення, то в тексті договору мала бути зазначена як уповноважена особа орендодавця на підставі довіреності саме ОСОБА_4, її ідентифікаційні дані та правові підстави на укладення договору.
З копії листа на адресу ТОВ Струмок від 29.05.2018 року (вх № 9 від 29.05.2018р), позивач ОСОБА_2 зазначає, що третя особа від її імені підписала договір оренди землі на новий строк, 20.07.2016 року строк дії довіреності закінчився та вона в подальшому не бажала продовжувати орендні відносини з відповідачем.
Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача щодо неправомірності посвідчення довіреностей на укладення договору оренди земельної ділянки посадовими особами органу місцевого самоврядування, оскільки у рішенні Конституційного Суду України від 05.02.2004 року у справі 1-1/2004 щодо тлумачення поняття 'передача', - укладення договору оренди мається на увазі не розпорядження нерухомим майном, до якого згідно ст.181 ЦК України відноситься і земельна ділянки, а здійснення від імені власника правомочності щодо передачі права володіння та користування нею, в тому числі і права укладення договорів оренди.
Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ухвали суду від 03.01.2019 року у відповідача було витребувана копія довіреності від імені ОСОБА_2, виданої на ім'я ОСОБА_4, але відповідачем вказана ухвала не була виконана, не було до суду направлено повідомлення про наявність чи відсутність у відповідача довіреності.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 не підписувала спірний договір оренди земельної ділянки, а отже не вступала в договірні відносини з орендарем ТОВ Струмок. За таких обставин слід дійти до висновку, що у позивача було відсутнє волевиявлення на укладення спірного правочину і укладення цього правочину не відповідало її волі, а тому на підставі ст.ст. 203-215 Цивільного кодексу України такий правочин є недійсним з моменту його укладення.
Жодних доказів в спростування пояснень позивача , відповідачем суду надано не було, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн., який, у звязку із задоволенням позову у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на його користь
Також у відповідності до вимог ч.2 ст.137 розподілу між сторонами підлягають разом із іншими судовими витратами витрати на правничу допомогу адвоката, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати позивача на правову допомогу у сумі 2000 грн. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, повязана з підготовкою справи до розгляду; допомога, повязана зі збором доказів. Позивачем було надано докази, які свідчать про витрати на правничу допомогу - договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 141,263-265,268, 280-284 ЦПК України, суд -
Договір оренди землі від 18.11.2016 року, зареєстрований 07.02.2017 року №18885927, укладений між ТОВ Струмок Доманівського району Миколаївської області та ОСОБА_2 - визнати недійсним та скасувати.
Доманівського району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп. та витрати позивача на правову допомогу у сумі 2000 ( дві тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК.
Якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного оскарження, заочне рішення набирає законної сили.
Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5