Справа номер 489/2029/17
Провадження номер 22-ц/812/28/19 Суддя суду першої інстанції - Тихонова Н.С.
Категорія 5 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 вересня 2018 року, ухвалене о 16 год.31 хв. під головуванням судді Тихонової Н.С. в приміщенні суду в м.Миколаєві, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про виділ частки із спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_6 пред'явила до ОСОБА_4 зазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

Позивач є власником 9/16 часток, а відповідач 7/16 часток житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Висновок комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації свідчить про можливість виділу в натурі належної їй частки.

Посилаючись на наявність між сторонами спору щодо користування спільним майном, позивач просила виділити їй в натурі у власність частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що відповідає належній їй 9/16 частці у спільній частковій власності згідно з третім варіантом проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідач заперечував у поділі за таким варіантом. Просив поділити спірне майно за другим варіантом вказаної експертизи.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 вересня 2018 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Поділено житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 згідно з варіантом № 2 судової будівельно-технічної експертизи №17-691/692 від 27 березня 2018 р., графічно відображеному у додатку №5, що є невід'ємною частиною висновку.

ОСОБА_6 виділено у власність 63/100 частки житлового будинку загальною площею 99,6 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м. та належні до нього господарські будівлі та споруди.

Позивачу у житловому будинку літ.А-1 виділено приміщення: 1-1 - коридор, площею 5,2 кв.м.; 1-2 - житлова, площею 13,9 кв.м.; 1-3 - житлова, площею 6,5 кв.м.; 1-4 - житлова, площею 10,3 кв.м.; 1-5 - ванна, площею 6,9 кв.м.; 1-6 - коридор, площею 7,0 кв.м.; 1-7 - вбиральня, площею 2,5 кв.м.; 1-8 - кухня, площею 8,4 кв.м.; 2-2 - житлова, площею 10,8 кв.м.; 2-3 - житлова, площею 12,1 кв.м.; 2-14 - кладова, площею 8,0 кв.м.; 2-15 - кухня, площею 8,0 кв.м.

Господарські будівлі та споруди: В - гараж; Л - навіс; Ж - баня; К - навіс; И - сарай; З - вбиральня, №3 - огорожі; №5 - огорожі, 36,0 м; №10 - огорожі, 3,0 м.; №9 - ворота; №11 - хвіртка; 1 - замощення; №6 - водопровідна колонка.

ОСОБА_4 у житловому будинку виділено у власність 37/100 частки житлового будинку загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м. та належні до нього господарські будівлі та споруди.

Відповідачу у житловому будинку літ.А-1 виділено приміщення: 2-5 - житлова, пл.22,7 кв.м.; 2-6 - житлова, площею 11,7 кв.м.; 2-7 - коридор, площею 8,2 кв.м.; 2-8 - житлова, площею 10,2 кв.м.; 2-9 - коридор, площею 9,7 кв.м.; 2-10 - коридор, площею 3,9 кв.м.; 2-11 - кухня, площею 8,5 кв.м.; 2-12 - ванна, площею 2,8 кв.м.; 2-13 - котельня, площею 3,1 кв.м.

Господарські будівлі та споруди: №5 - огорожі, 10,2 м.; №10 - огорожі, 20,1 м; №12 - ворота; №6 - водопровідна колонка.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Визначено порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відповідно до варіанту №2 судової будівельно-технічної експертизи №17-691/692 від 27 березня 2018 року, графічно відображеному у додатку №5, що є невід'ємною частиною висновку

ОСОБА_6 з часткою домоволодіння 63/100 виділено у користування земельну ділянку площею 376,73 кв.м., (50/100), що складається з площі будівель та споруд - 262,03 кв.м., площі прибудинкових територій - 47,39 кв.м. та частини території огороду 12,18 кв.м.

ОСОБА_4 з часткою домоволодіння 37/100 виділено у користування земельну ділянку площею 235,61 кв.м. (31/100), що складається з площі будівель та споруд - 121,14 кв.м., площі прибудинкових територій - 66,57 кв.м. та частини території огороду 47,88 кв.м.

Площа загального користування складає 143,01 (19/100) кв.м.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16 жовтня 2018 року внесено виправлення до рішення. Виключено з переліку виділених у власність ОСОБА_6 господарських будівель та споруд: З - вбиральню; №9 - ворота; №11 - хвіртку; №6 - водопровідну колонку. Виключено з переліку виділених у власність ОСОБА_4 господарських будівель та споруд: №12 - ворота; №6 - водопровідну колонку.

Додано до резолютивної частини рішення абзац наступного змісту: «Залишити у загальному користуванні співвласників ОСОБА_6 та ОСОБА_4 господарські будівлі та споруди: З - вбиральню; №9 - ворота; №11 - хвіртку; №12 - ворота; №6 - водопровідну колонку.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги відповідно до третього варіанту судової будівельно-технічної експертизи №17-691/692 від 27 березня 2018 року.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_6 зазначала, що це єдиний варіант, який призводить до реального поділу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі отримали у спадок житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 180,4 кв.м, житловою площею 98,2 кв.м та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0751 га (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою АДРЕСА_1 (ОСОБА_6 - 9/16 часток, а ОСОБА_4 - 7/16 часток), який включає в себе: літ.А-1 - житловий будинок, літ.В - гараж, літ.Ж. - баню, літ.З - вбиральню, літ.И - сарай, літ.К - навіс, літ.Л - навіс, літ.М - навіс, І - замощення, №№3, 5, 10 - огорожу, №11 - хвіртку (0,85х1,65), ворота №9 (4,3х2,0), ворота №12 (2,50х2,00), №6 - водопровідну колонку. Об'єкти самочинного будівництва відсутні.

Згідно з технічним паспортом на будинок від 03.04.2017 р. вказаний будинок розділений на дві квартири. Перша квартира складається з приміщень загальною площею 60,7 кв.м, житловою площею - 30,7 кв.м: 1-1 - коридор, 1-2, 1-3, 1-4 - житлові, 1-5 - ванна, 1-6 - коридор, 1-7 - вбиральня, 1-8 кухня. Друга квартира включає в себе приміщення загальною площею 119,7 кв.м, житловою площею - 67,5 кв.м: 2-2, 2-3, 2-5, 2-6, 2-8 - житлові, 2-7, 2-9, 2-10 - коридори, 2-11, 2-15 - кухні, 2-12 - ванну, 2-13 - котельню, 2-14 - кладову (т.1 а.с.10-13).

Відповідно до звітів з незалежної оцінки станом на 24 лютого 2017 року оціночна ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становила 257 250 грн., а земельної ділянки станом на 14 березня 2017 року - 199 558 грн. (т.1 а.с.21-29, 30-33).

Висновок комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 03.04.2017 р. свідчить, що за технічними показниками 9/16 часток вищезазначеного домоволодіння є відокремленими, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі (т.1 а.с.19).

За висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №17-691/692 від 27.03.2018 р. встановлено можливість поділу домоволодіння відповідно до ідеальних часток: 44/100 та 56/100. З урахуванням тривалої експлуатації домоволодіння, його обслуговування співвласниками та фактичного поділу ними експертом запропоновано 3 варіанти поділу домоволодіння.

За першим та третім варіантом поділу позивачу виділяється 99,6 кв.м житлового будинку та господарські будівлі: «В» - гараж, «Л» - навіс, №3 - огорожі, №5 - огорожі 12,3 м, №9 - ворота (4,3х2,0), №11 - хвіртка, І - замощення, відповідачу виділяється 80,8 кв.м житлового будинку та господарські будівлі: «Ж» - баня, «З» - вбиральня, «И» - сарай, «К» - навіс, №5 - огорожі 33,9 м, №10 - огорожі, №12 - ворота (2,50х2,00). Різниця між варіантами: за першим варіантом №6 водопровідна колонка залишається у загальному користуванні, за третім варіантом розподіляється позивачу. Обидва варіанти передбачають: 1) зміну розташування вхідних дверей в частині, яка розподіляється відповідачу. Експертом запропоновано вхід в його частину будинку через прибудову «а4»; 2) забезпечення доступу відповідачу для обслуговування зовнішньої стіни приміщення коридору «2-9»; 3) закладення вікна в приміщенні «2-11», тому що воно виходить на частину земельної ділянки, що виділяється іншому співвласнику. Нове вікно експерт запропонував встановити з протилежної сторони відповідно демонтованого та закладеного вікна. Кошторисний розрахунок на будівельні роботи по переплануванню віконних та дверних прорізів склав 9 748,98 грн.

За другим варіантом поділу експертом запропоновано виділити позивачу 99,6 кв.м житлового будинку та господарські будівлі: «В» - гараж, «Л» - навіс, «Ж» - баня, «К» - навіс, «И» - сарай, «З» - вбиральня, №3 - огорожі, №5 - огорожі 36 м, №10 - огорожі 3 м, №9 - ворота (4,3х2,0), №11 - хвіртка, І - замощення, що становить 63/100 частки, відповідачу - 80,8 кв.м житлового будинку та господарські будівлі: №5 - огорожі 10,2 м, №10 - огорожі 20,1 м, №12 - ворота (2,50х2,00), що становить 37/100 частки. У загальному користуванні залишається споруда №6 - водопровідна колонка та двір площею 141,78 кв.м. Грошова компенсація співвласнику з 37/100 частки становить 91 948 грн.

При дослідженні плану меж земельної ділянки експертом встановлено, що фактичні межі земельної ділянки і її площа відрізняються від вказаних у державному акті. Відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку можливо, за умови забезпечення доступу співвласника ОСОБА_4 до зовнішньої стіни виділеної йому частини будинку та до систем (труб) водопостачання, що проходять на земельній ділянці від водопровідної колонки до будинку А6 для обслуговування. Вказані об'єкти розташовуються на земельній ділянці співвласника ОСОБА_6 відповідно до третього варіанту поділу. При поділі будинку за першим та другим варіантом експертом запропоновано порядок користування земельною ділянкою.

За першим варіантом ОСОБА_4 виділяється у користування земельна ділянка площею 418,58 кв.м, ОСОБА_6 - 329,37 кв.м. У загальному користуванні залишається 9,27 кв.м земельної ділянки. Всього площа земельної ділянки становить 757,22 кв.м. Земельна ділянка загального користування шириною 0,8 м та довжиною 10,16 м поворот 2,64 м забезпечує спільне користування співвласниками водяною колонкою. За другим варіантом ОСОБА_4 виділяється у користування земельна ділянка площею 235,61 кв.м, ОСОБА_6 - 376,73 кв.м. У загальному користуванні залишається 143,01 кв.м земельної ділянки. Всього площа земельної ділянки становить 755,35 кв.м. Земельна ділянка загального користування розташовується в середині земельної ділянки та забезпечує користування співвласниками водяної колонки та входів у частини будинку за порядком, що склався без необхідності проведення будівельних робіт по переплануванню. За третім варіантом ОСОБА_4 виділяється у користування земельна ділянка площею 418,58 кв.м, ОСОБА_6 - 338,65 кв.м. Всього площа земельної ділянки становить 757,23 кв.м. (т.1 а.с.109-146).

Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Пункт 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. №20 роз'яснює, що квартира підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п.п.2.2, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р. №55, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06.07.2007 р. за №774/14041, поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами.

Згідно з ст.152 Житлового кодексу Української РСР, в редакції Закону №191-VІІІ від 12.02.2015 р., який набрав чинності 05.04.2015 р., виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень визначені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за №927/11207, та Державними будівельними нормами України В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно з Державними будівельними нормами України В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв'язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників є реконструкцією житлового будинку.

Відповідно до Державних будівельних норм України 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (пункт 3.14), В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» (пункт 2.3) ширина проїзду для автотранспорту у внутрішні дворики повинна бути не менше 3,4-3,5 м.

Стаття 377 ЦК України передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що житловий будинок підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. Такі ізольовані квартири, господарські будівлі та споруди повинні відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. У разі необхідності переобладнання та перепланування житлового будинку (для з'ясування питання втручання (або невтручання) в несучі конструкції та/або інженерні системи) до ухвалення рішення по справі сторонами повинні бути надані відповідні висновки: проект переобладнання або перепланування жилого будинку, погоджений в установленому порядку, технічний висновок про можливість реконструкції, відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, погодження щодо встановлення відокремленого газо-, водо- та електропостачання.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши обставини справи, дав належну оцінку доказам у справі та дійшов правильного висновку при наявності наданих сторонами доказів про можливість поділу спірного домоволодіння саме за другим варіантом судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи з урахуванням залишення у спільному користуванні №№9 та 12 - ворота, №11 - хвіртка, №6 - водопровідна колонка, «З» - вбиральня, «І» - замощення, оскільки тільки цей варіант передбачає користування співвласниками водяною колонкою, входами у частини будинку та двір за порядком, що склався, без необхідності проведення будівельних робіт по переплануванню.

Запропонований позивачем поділ за третім варіантом експертизи є неможливим, оскільки він передбачає залишення позивачу водопровідної колонки, входів газо, водо та електропостачання, що порушує права відповідача на отримання у власність ізольованого житлового приміщення зі всіма інженерними системами.

Позивачем не було надано доказів можливості відокремити інженерні системи та забезпечити відповідачу їх окреме облаштування.

Крім того, вказаний варіант передбачає надання відповідачу у власність воріт №12 розміром 2,50х2,00, що протирічить державним будівельним нормам щодо проїзду автотранспорту у двори.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції з урахуванням ухвали суду від 16 жовтня 2018 року про виправлення описки в частині поділу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

Однак, на думку колегії суддів, є підстави для скасування рішення суду в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_6 про поділ земельної ділянки та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Згідно з висновком суду визначений порядок користування спірною земельною ділянкою площею 755,35 кв.м, який був запропонований експертом, виходячи з фактичного користування, тоді як у сторін по справі наявне право власності на земельну ділянку площею 751 кв.м.

Зазначеного недоліку сторонами не було усунуто як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції, яким було відповідно до ст.12 ЦПК України роз'яснено право проведення додаткової експертизи та призначено її проведення. Однак цього здійснено не було через неоплату її позивачем.

За наявності розбіжностей у площі земельної ділянки, яка зазначена у правовстановлюючих документах та висновку експерта, поділ земельної ділянки є неможливим.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 вересня 2018 року з урахуванням ухвали суду від 16 жовтня 2018 року про виправлення описки в частині поділу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 залишити без змін.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 вересня 2018 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_6 про поділ земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року.