РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 міська рада Василівського району Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,суд,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві зазначено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2004 року і Договору дарування 1/2 частини квартири від 19.05.2011 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Місце проживання ОСОБА_2, який є сином позивачки, зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Леніна) в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Відповідач не проживає у належній позивачці квартирі без поважних причин з 2009 року. На день подачі позовної заяви відповідач більше дев'яти років без поважних причин не проживає у належній позивачці на праві власності квартирі, комунальних послуг не сплачує, житлове приміщення не утримує в належному стані, своїх обов'язків за договором найму житлового приміщення не виконує. Проживання відповідача в належній позивачці квартирі істотно порушує права власника житлового приміщення, а саме, позивачка має сплачувати зайві кошти на оплату комунальних послуг за особу, що фактично не проживає в житловому приміщенні, а також обмежена в праві на оформлення та отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Беручи до уваги те, що відповідач обрав для свого проживання інше місце, про що свідчить його відсутність в квартирі, що належить позивачу з 2009 року, він без поважних причин відсутній у житловому приміщенні на протязі більше дев'яти років, комунальні послуги не оплачує, своїх обов'язків за договором найму житлового приміщення не виконує, не слідкує за ним, добровільно зняти з реєстрації місце свого проживання не бажає, у зв'язку з тим, що власник і інші члени родини власника житла повинні сплачувати зайві кошти на оплату комунальних послуг за осіб, що фактично не проживають, позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою). Тому, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №50 в будинку №12-А по вул. Центральна в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року відкрито провадження у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 міська рада Василівського району Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, справу просить розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи ОСОБА_3 міська рада Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, справу просить розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперчує.

Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2004 року і Договору дарування 1/2 частини квартири від 19.05.2011 року ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 (до перейменування Леніна) в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Місце проживання ОСОБА_2, який є сином ОСОБА_4, зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Леніна) в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.11.2018 №10694, копія якої додана до позовної заяви.

Відповідач не проживає у належній позивачці квартирі без поважних причин з 2009 року, що підтверджується Актом обстеження від 22.09.2016 року копія якого додана до позовної заяви, Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 03.12.2018 року копія якого додана до позовної заяви.

Тобто на день подачі позовної заяви відповідач більше дев'яти років без поважних причин не проживає у належній позивачці на праві власності квартирі, комунальних послуг не сплачує, житлове приміщення не утримує в належному стані, своїх обов'язків за договором найму житлового приміщення не виконує, що підтверджується доданими до позовної заяви вищевказаними доказами.

Перешкод щодо користування житловою площею в будинку позивач не чинить. Відповідач не бере участі в утриманні житла, сплаті за комунальні послуги, добровільно покинув зареєстроване місце свого проживання.

Реєстрація Відповідача за вказаною адресою порушує права Позивача, бо останній змушений самостійно сплачувати за житлово-комунальні послуги і в даний час позбавлений можливості отримати субсидію, що ставить його в скрутне матеральне становище.

Самостійно Відповідач з реєстрації за вказаною адресою не знімається.

Відповідач фактично втратив своє право на проживання у належному позивачці на праві приватної власності житлі.

Позивач, як власник квартири, має право відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 та визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №50 в будинку №12-А по вул. Центральна в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №50 в будинку №12-А по вул. Центральна в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик