справа № 274/5773/16-ц
провадження № 2/0274/168/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.11.19 року м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Замеги О.В.,
за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :
В судове засідання представник позивача не з`явився, просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, у наданій суду заяві просила розглянути справу в її відсутності. Позовні вимоги визнала лише в частині тіла кредиту.
Суд вичерпав усі можливі засоби з`ясування дійсних обставин справи. Зокрема визнавав явку представника позивача в судове засідання обов`язковою для дачі пояснень щодо обставин укладення кредитного договору, вказуючи в ухвалах на недоліки позову, проте позивач незважаючи на те, що він був ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, свідомо знехтував своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання, не реагуючи вчасно на прийняте за результатом розгляду позову судові рішення та додаткових доказів до позовної заяви не додав.
Суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що 20.02.2012, між ПАТ АТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. При цьому у договорі відсутня процентна ставка та не прописані умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру(а.с. 11).
Банк свої зобов`язання за договором виконав надавши ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого відповідачем періодично витрачались надані грошові кошти а кредитний ліміт змінювався(а.с. 8-10).
Судом відхиляються в якості доказів Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт (а.с. 12) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку(а.с. 14-47), оскільки вони не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами.
Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, також не можна вважати складовою кредитного договору так як прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Між сторонами склались зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України, а також загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За відсутності наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.
Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 03.08.2019 року у справі № 342/180/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі правової норми, що підлягає до застосування до спірних правовідносин.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі ПАТ КБ «Приватбанк» не повернуті, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 631.16 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору, розрахованого пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись статтями 525-526, 549, 552, 611-612, 1054 ЦК України, 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"судовий збір у розмірі 631.16 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського Апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає: АДРЕСА_1 , ідн.номер НОМЕР_2 , паспорт: серія НОМЕР_3 , виданий 25 січня 2012 року Бердичівським МВ УМВС України в Житомирській області.
Головуючий суддя О.В.Замега