ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 392/1279/18

провадження № 22-ц/4809/1442/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А. Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник позивача: ОСОБА_2

відповідачі: Маловисківська районна державна адміністрація Кіровоградської області, Плетеноташлицька сільська рада Маловисківського району Кіровоградської області,

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2019 року, у складі головуючого судді Кавун Т.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай).

В обгрунтування позову вказував на те, що в період з травня 1993 року по травень місяць 1998 року перебував у трудових відносинах з ВАТ «Ташлицьке». З 10 травня 1994 року по 09 квітня 1996 року він проходив строкову військову службу у збройних силах України. У зазначені періоди його трудова діяльність не переривалася та він залишався членом ВАТ «Ташлицьке».

Вказував, що у період розпаювання земель, він не був включений до списку громадян ВАТ «Ташлицьке», а також не був зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ВАТ «Ташлицьке» у Плетеноташлицькій сільській раді Маловисківського району Кіровоградської області, як особа яка має право на земельну частку (пай).

Просив визнати за ним право на земельну частку (пай), як особи, яка є членом ВАТ «Ташлицьке».

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вважає, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що він працював на постійній основі на різних посадах у Насінницькому радгоспі «Ташлицький», а тому він є його членом, що підтверджується наданими до суду першої інстанції доказами.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач просить витребувати з архівного сектору Маловисківської районної державної адміністрації докази прийняття його в члени Насінницького радгоспу «Ташлицький».

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Відзивів від інших учасників справи у відповідності ст.360 ЦПК України не надходило, лише від Маловисківської РДА Кіровоградської області надійшло повідомлення щодо відсутності в архівному секторі Маловисківської РДА відомостей про прийняття позивача на роботу та звільнення його з роботи в Насінницькому радгоспі «Ташлицький» (ВАТ «Ташлицьке) за період з 19.06.1993 року по 21.05.1998 року, оскільки документи з кадрових питань (особового складу) передалися до Комунальної установи «Трудовий архів» (а.с .180).

Судом апеляційної інстанції в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду було зроблено запит до Комунальної установи «Трудовий архів» про надання відомостей про прийняття на роботу та звільнення із роботи ОСОБА_1 та про прийняття його в члени Насінницького радгоспу «Ташлицький» (а.с. 183). Надано відповідь про відсутність будь якої інформації про прийом на роботу та звільнення з роботи ОСОБА_1 , а також про прийняття його в члени радгоспу «Ташлицький», (ВАТ «Ташлицьке), оскільки книги наказів директора насіннєвого радгоспу «Ташлицький», ВАТ «Ташлицьке» на державне зберігання не передавалися (а.с. 190).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту прийняття його в члени підприємства та не доведено того, що на момент проведення розпаювання землі, отримання господарством Державного акту на право колективної власності на землю позивач був членом ВАТ «Ташлицьке» та мав право на отримання земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.06.1993 року ОСОБА_1 було прийнято до Насінницького радгоспу «Ташлицький» в тракторну бригаду на посаду тракториста, згідно наказу №117 к від 19.06.1993 року.

З 10.05.1994 року по 09.04.1996 року позивач проходив строкову військову службу у Збройних силах України.

15.04.1996 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду тракториста в тракторну бригаду №1 відділу ім. Шевченка, згідно наказу №12 к від 15.04.1996 року.

13.05.1996 року переведено водієм в автопарк на підставі наказу № 19 к від 13.05.1996 року.

Наказом № 163 від 19.08.1996 року Насінницький радгосп «Ташлицький» переіменовано в ВАТ «Ташлицьке».

21.05.1998 року ОСОБА_1 звільнено на підставі наказу №21квід 21.05.1998 року.

Вказане вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.18).

З архівної довідки, виданої Маловисківською РДА від 13.07.2018 року №601 вбачається, що у документах архівного фонду ВАТ «Ташлицьке» Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, в книзі обліку розрахунків по оплаті праці працівників радгоспу «Ташлицьке», працівників ВАТ «Ташлицьке», за період з травня 1993 року по березень 1994 року, з травня 1996 року по травень 1998 року, містяться відомості про кількість відпрацьованих вихододнів та сума заробітної плати ОСОБА_1 (а.с. 19).

21.08.1997 року ВАТ «Ташлицьке» отримало Державний акт на право колективної власності на землю, серія КР МВ 19 (а.с. 84-86).

Розмір земельної частки (паю), становить 7,40 га по ВАТ «Ташлицьке» на території Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.22).

Згідно повідомлення відділу у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області встановлено, що ОСОБА_1 не був включений до списку громадян бувшого ВАТ «Ташлицьке» та не був зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ВАТ «Ташлицьке» (а.с. 21).

Крім того, даний факт узгоджується із списком громадян України, які мають право на одержання у власність земельної ділянки в результаті розпаювання с/г угідь в межах території ВАТ «Ташлицьке» (а.с.87-102).

Таким чином, позивач помилково не був включений до списків громадян, які мають право на одержання у власність земельної ділянки в результаті розпаювання ВАТ «Ташлицьке» .

Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство - членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Досліджені у справі докази не надають підстав вважати, що трудова діяльність позивача у ВАТ «Ташлицьке» під час його розпаювання регулювалося цивільно-правовими угодами ,або трудовими контрактами.

Колегія суддів вважає, що до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу Української РСР, які і діяли на час виникнення правовідносин.

Відповідно до п.6 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України 2004 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР (який діяв на час виникнення правовідносин) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно з ч.1ст. 80 ЦК Української РСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін (ст.75 ЦК УРСР).

Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду про відмову у задоволенні позову з підстав необґрунтованості позову та недоведеності.

Тому, право на позов у ОСОБА_1 виникло з часу коли він дізнався або міг дізнатися про відсутність свого прізвище у списках осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Розпаювання господарства відбулося в 1997 році, ВАТ «Ташлицьке» отримало Державний акт на землю, особи, що мали право на земельну частку (пай) отримали земельні ділянки в натурі, уклали договори оренди на зазначені земельні ділянки.

Право на звернення до суду з позовом у ОСОБА_1 виникло саме з 1997 року , але протягом двадцяти одного року позивач не ставив питання про захист свого порушеного права, пропустив строки звернення до суду із позовом і не ставив питання про поважність пропуску такого строку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що окремою підставою для відмови у задоволенні позову є пропуск строку позовної давності у відповідності до ст.ст. 75,80 ЦК УРСР.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення у справі, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

06.11.2019 року складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

О.І. Чельник