Справа № 591/5571/18
Провадження № 2/591/630/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.
при секретарі - Устименко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», 3-ї особи: ОСОБА_3
про стягнення грошових коштів -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів і свої вимоги мотивує тим, що 28 листопада між ним та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, далі Агент, що діє від імені, під контролем та в інтересах Туроператора - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» на підставі укладеного Агентського договору № 2016/3567 від 04 квітня 2016 року укладено договір про надання туристичних послуг № 2017/1 від 28 листопада 2017 року.
Відповідно до п.1.1. Договору - Туроператор зобов»язався забезпечити надання Туристу туристичного продукту (туру) на умовах визначених цим Договором, а Турист зобов»язується прийняти і своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туру згідно цього Договору. В цілях виконання даного Договору Туроператор надає туристичний продукт, що відповідає вказаним в Договорі вимогам Туриста.
Відповідно до п. 2.6.1 Туроператор зобов»язується організувати тур для Туриста ( на 2 осіб прізвища яких зазначаються в рахунку або калькуляції) в Туніс з 04 липня 2018 року по 14 липня 2018 року, який включає а себе наступний комплекс туристичних послуг:
-бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Київ-Монастир-Київ, дата вильоту з аеропорту м. Києва 04 липня 2018 року о 05 год. 00 хв. Дата вильоту з аеропорту м. Монастир 14 липня 2018 року о 20 год. 00 хв., переліт економ. классом;
-розміщення в готелі DBL, або в готелі VFRABOUT AQUAPARK категорії 3;
-трансфер за маршрутом Монастир-Сусс-Аеропорт, який забезпечується туніською компанією.
В підтвердження бронювання, Туроператором надіслано рахунок-фактуру № СФ- 176808 від 28 листопада 2017 року, який підтверджує оферту.
27 червня 2018 року Туроператор публікує на своїй офіційній сторінці звернення до туристів: про скасування рейсів авіакомпанією «Браво».
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у письмовій заяві позов підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
3-тя особа: ФОП ОСОБА_3 в письмовій заяві просив розглянути позов за його відсутності, проти позову не заперечує, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Ухвалою від 28.09.2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду на 18.02.2019 року, справа відкладалася у зв»язку з неявкою відповідача.
Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено та підтверджено документально, що 28 листопада між позивачем ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, далі Агент, що діє від імені, під контролем та в інтересах Туроператора - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» на підставі укладеного Агентського договору № 2016/3567 від 04 квітня 2016 року укладено договір про надання туристичних послуг № 2017/1 від 28 листопада 2017 року.
Відповідно до п.1.1. Договору - Туроператор зобов»язався забезпечити надання Туристу туристичного продукту (туру) на умовах визначених цим Договором, а Турист зобов»язується прийняти і своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туру згідно цього Договору. В цілях виконання даного Договору Туроператор надає туристичний продукт, що відповідає вказаним в Договорі вимогам Туриста.
Відповідно до п. 2.6.1 Туроператор зобов»язується організувати тур для Туриста ( на 2 осіб прізвища яких зазначаються в рахунку або калькуляції) в Туніс з 04 липня 2018 р. по 14 липня 2018 р., який включає а себе наступний комплекс туристичних послуг:
- бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Київ-Монастир-Київ, дата вильоту з аеропорту м. Києва 04 липня 2018 року о 05 год. 00 хв. Дата вильоту з аеропорту м. Монастир 14 липня 2018 року о 20 год. 00 хв., переліт економ. класом;
- розміщення в готелі DBL, або в готелі VFRABOUT AQUAPARK категорії 3;
- трансфер за маршрутом Монастир-Сусс-Аеропорт, який забезпечується туніською компанією.
В підтвердження бронювання, Туроператором надіслано рахунок-фактуру № СФ- 176808 від 28 листопада 2017 року, який підтверджує оферту.
Як вбачається з повідомлення Туроператора 27 червня 2018 року, яке опубліковане на офіційній сторонці , Туроператор повідомив, що порушення в розкладі авіоперельотів є наслідком дій та рішень авіакомпанії ТОВ «Авіакомпанія Браво».
04 липня 2018 року в день виліту, в особистому кабінеті турагента ФОП ОСОБА_3 опублікована інформація, що виліт позивача не відбудеться.
Згідно п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов»язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов»язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов»язання (ст. 901 ЦК України).
Згідно ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов»язковим для виконання сторонами.
Згідно положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов»язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України).
Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» визначено, що якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов»язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.
Порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму, зокрема, є порушення умов договору між туристом і суб»єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг (ст. 30 Закону України «Про туризм»).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 32 вищевказаного Закону, за неналежне виконання своїх зобов»язань туроператор, турагент, інші суб»єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб»єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб»єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону.
Також частина перша статті 33 вказаного Закону визначає, що суб»єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов»язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
В правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 3 липня 2013 року № 6-42цс13, зазначено, що за змістом частин першої, другої, десятої статті 20, частини другої статті 30, частин першої та другої статті 32, частини першої статті 33 Закону України від 15 вересня 1995 року № 325/95-ВР «Про туризм» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частини четвертої статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів", статтей610 і 611, частини п»ятої статті 653, частини першої статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб»єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб»єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.
З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.
Крім того, при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону, тому судовий збір за вимоги майнового характеру підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 526, 610, 611, 901, 906 ЦК України, Законом України «Про туризм», п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», 3-тя особа: ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задоволити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2019 року.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.