Справа № 457/758/18 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/1632/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 19 лютого 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» до ОСОБА_1 , третя особа публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», про розірвання договору про спільну діяльність,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2018 року приватне акціонерне товариство (далі-ПрАТ) «Фірма «Нафтогазбуд» звернулось до суду з позовом, в якому просило розірвати договір про спільну діяльність №1 від 03.04.2018 року, укладений між ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та відповідачем ОСОБА_1 , внаслідок істотного порушення відповідачем умов цього договору.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.04.2018 року між ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та відповідачем, як фізичною особою, було укладено договір про спільну діяльність №1 (далі-договір), відповідно до умов якого сторони зобов`язались шляхом об`єднання активів (право на використання майна, ділові зв`язки і спеціальні знання) та зусиль діяти для досягнення спільних цілей, а саме: участі в тендерах, аукціонах, електронних торгах, на біржах з метою отримання права, за результатами участі на біржах, участі в тендерах, аукціонах, електронних торгах, на здійснення будівництва нафто- і газопроводів, систем газопостачання, нафтопроводів, водогонів, діаметром до 1420 мм (56) з використанням внесків, здійснених від спільної діяльності.

Відповідно до п.1.2 договору, всі активи, які вносяться учасниками цього договору до спільної діяльності можуть спільно використовуватись сторонами для досягнення мети цього договору, при цьому внесення права користування майном в спільну діяльність, яке здійснює позивач, як сторона договору, підтверджується підписанням сторонами акту здійснення внеску в спільну діяльність, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.3 договору, сторони погодили, що будь-які дії сторін щодо відчуження майна третім особам або щодо обтяження майна, внесеного у спільну діяльність, заборонені.

Згідно з п.2.1 договору, позивач, як сторона договору, зобов`язався внести у спільну діяльність право на користування рухомим та нерухомим майно, яке йому належить на праві власності, відповідно до умов цього договору, при цьому внеском позивача, як сторони договору, може бути право на користування будь-яким майном, що не виключене з цивільного обороту (цінні папери, обладнання, товари в обороті, основні засоби, будь-яке нерухоме та рухоме майно тощо).

Відповідно до п.2.2. договору, відповідач, як сторона договору, зобов`язався вчиняти всі дії, необхідні для досягнення мети спільної діяльності, в тому числі представляти інтереси позивача на тендерах, аукціонах, біржах, електронних торгах та, при цьому не вчиняти жодних дій щодо перереєстрації права власності на об`єкти рухомого та нерухомого майна, доступ до яких відповідач отримає як учасник спільної діяльності.

Відповідно до п.2.2.4 договору, внеском відповідача, як сторони договору, є ділова репутація, ділові зв`язки та професійні знання, які будуть використані сторонами при досягненні мети спільної діяльності. Внесок відповідача вважається зробленим відповідно до умов цього договору в момент підписання договору.

На виконання умов договору, сторонами здійснено внески в спільну діяльність, що підтверджується актом здійснення внесків у спільну діяльність від 03.04.2018 року, який є невід`ємною частиною договору про спільну діяльність.

Згідно з п.2.2.5 договору, відповідач, як сторона договору, зобов`язався забезпечити реалізацію всіх положень цього договору для досягнення мети, передбаченої договором.

Позивач зазначає, що в порушення вказаних вище умов договору та не зважаючи на його заперечення, відповідачем вчинено дії, які свідчать про намір розпорядитись майном, переданим позивачем як внесок у спільну діяльність, право на яке відповідач отримав, як сторона договору, шляхом відчуження цього майна третім особам, що заборонено умовами договору.

Вважає, що такі дії свідчать про істотне порушення умов договору, внаслідок чого позивачеві будуть заподіяні істотні збитки у розмірі вартості переданого, як внесок у спільну діяльність, майна, що є підставою для розірвання договору в судовому порядку.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 19 лютого 2019 року позов задоволено.

Розірвано договір про спільну діяльність №1 від 03.04.2018 року, укладений між ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та ОСОБА_1 , внаслідок істотного порушення відповідачем умов договору.

Рішення суду оскаржила третя особа публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) «Банк Камбіо» з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновки суду щодо припинення укладених між ПАТ «Банк Камбіо» та позивачем кредитних договорів та договорів забезпечення до них, оскільки суд вийшов за межі заявлених позивачем вимог і досліджував обставини, які не становлять предмет доказування в даній справі.

Апелянт зазначає, що предметом спору в даній справі є договір про спільну діяльність, укладений між позивачем та відповідачем, однак, в оскаржуваному рішенні суд вдався до оцінки правовідносин, які стосуються укладених між позивачем та апелянтом кредитних договорів, та зробив висновки про припинення між ними правовідносин за кредитними та іпотечними договорами, а саме: за кредитним договором №24/3-07 від 23.04.2007 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (кредитором) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (позичальником), відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 5700000 грн.; за договором іпотеки №91/23-2007 від 24.04.2007 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (іпотекодержателем) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (іпотекодавцем) на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №24/3-07 від 23.04.2007 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії; за договором кредитної лінії (в національній валюті) № НОМЕР_1 /1000/7/08 від 16.04.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (кредитором) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (позичальником), відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 5000000 грн.; за договором застави нерухомого майна (іпотеки) №КЛЗ/1000/40/08 від 16.04.2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (іпотекодержателем) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (іпотекодавцем) на забезпечення виконання зобов`язань за договором кредитної лінії (в національній валюті) № НОМЕР_1 /1000/7/08 від 16.04.2008 року; за кредитним договором №0505/01 (відновлювальна лінія, юридична особа) від 05.05.2009 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (кредитором) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (позичальником), відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 4000000 грн.; за договором іпотеки від 05.05.2009 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (іпотекодержателем) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (іпотекодавцем) на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0505/01 (відновлювальна лінія, юридична особа) від 05.05.2009 року; за кредитним договором №031/1-2009/980 від 19.08.2009 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (кредитором) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (позичальником), відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 1000000 грн.; за договором іпотеки від 03.09.2009 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (іпотекодержателем) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (іпотекодавцем) на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №031/1-2009/980 від 19.08.2009 року; за кредитним договором №012/1-2011/980 від 30.03.2011 року, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» (кредитором) та ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (позичальником), відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 2000000 грн.

Апелянт звертає увагу на те, що вимогою позивача за вказаним позовом є вимога про припинення правовідносин, які виникли між ним та відповідачем з договору про спільну діяльність від 03.04.2018 року, а не про визнання правовідносин між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» припиненими, а тому дослідження кредитних договорів, договорів іпотеки та договорів про відступлення прав вимоги за цими договорами, виходить за межі предмету доказування в даній справі, що є грубим порушенням норм процесуального закону, зокрема статті 13 ЦПК України, згідно з якою суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, вважає, що судом порушено принцип змагальності, оскільки апелянт не мав процесуального статусу сторони у справі, а був залучений в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Апелянт наголошує, що внаслідок викладених у рішенні незаконних висновків суду про припинення вказаних вище кредитних та іпотечних договорів, порушено права та законні інтереси ПАТ «Банк Камбіо» як кредитора та іпотекодержателя у правовідносинах з ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та унеможливить в майбутньому здійснювати належний їх судовий захист щодо стягнення заборгованості з позивача, який є боржником у правовідносинах з Банком.

Апелянт вважає, що даний спір було штучно ініційовано позивачем виключно з метою зміни територіальної підсудності справи та юрисдикції, оскільки у випадку ініціювання позивачем реального спору у справі, де відповідачем був би Банк та предметом спору було б визнання кредитних правовідносин припиненими, то такий спір необхідно було б розглядати за юридичною адресою Банку в м.Києві та за правилами господарського судочинства у Господарському суді м.Києва.

Апелянт зазначає, що він не оскаржує рішення суду по суті вирішення даного спору, в тому числі, щодо викладення резолютивної частини рішення, а тому в решті рішення суду просить залишити без змін.

За клопотанням ПАТ «Банк Камбіо», ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 червня 2019 року справу призначено до розгляду в режимі відеоконференції на 14 год. 15 хв. 29.10.2019 року та доручено Господарському суду Київської області забезпечити проведення судового засідання в даній справі в режимі відеоконференції з участю представника ПАТ «Банк Камбіо», однак, в судове засідання у м.Києві представник апелянта, а у м.Львові інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення копій вказаної вище ухвали та судових повісток, які вони отримали (а.с.151-155 т.2), 28.10.2019 року від представника позивача адвоката Саліхова О.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з організаційними проблемами в діяльності позивача та відрядженням адвоката, однак, жодного доказу на підтвердження зазначених у клопотанні обставин, якими заявник обґрунтовує причини своєї неявки, до клопотання не долучено, окрім того, позивач має ще інших двох представників, які зазначені в долученій до клопотання довіреності, а тому правових підстав для визнання вказаних адвокатом Саліховим О.О. причин неявки поважними у колегії суддів немає, від інших учасників справи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило і причини їхньої неявки суду невідомі, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Разом із клопотанням про відкладення розгляду справи, представник позивача адвокат Саліхов О.О. подав клопотання про зупинення розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням Господарського суду м.Києва від 28 серпня 2019 року у справі №910/6618/19, оскільки цим рішенням господарського суду підтверджено припинення правовідносин за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, що укладались між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» і про які вказав у своєму рішення Трускавецький міський суд Львівської області, однак, вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки підстав для висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №910/6618/19, яка розглядається в порядку господарського судочинства, немає, в справі зібрано достатньо доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29.10.2019 року, є дата складення повного судового рішення 08.11.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є договір про спільну діяльність №1 від 03.04.2018 року, укладений між позивачем ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та відповідачем ОСОБА_1 , який позивач просить розірвати внаслідок істотного порушення відповідачем умов цього договору.

Істотним порушенням умов цього договору за доводами позивача є намір відповідача, про який він відкрито заявляє позивачу, незважаючи на заперечення останнього, відчужити передане позивачем як внесок у спільну діяльність за цим договором рухоме та нерухоме майно, право на яке відповідач набуває відповідно до умов цього договору, третім особам, що заборонено умовами договору, зобов`язання про дотримання яких відповідач давав, укладаючи цей договір.

Отже, згідно зі змістом позовної заяви, який викладений вище, вимога позивача за вказаним позовом звернена лише до відповідача ОСОБА_1 і стосується розірвання договору про спільну діяльність, укладеного між ними 03.04.2018 року, внаслідок істотного порушення відповідачем умов цього договору, тобто припинення правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі цього договору.

Вказані правовідносини є спірними в даній справі, однак, рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору по суті апелянтом не оскаржується, а тому відповідно до ст.367 ЦПК України правових підстав для його перегляду в цій частині немає.

Окрім висновків по суті вирішення спору між позивачем та відповідачем, суд першої інстанції, залучивши за клопотанням позивача, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, ПАТ «Банк Камбіо» (а.с.103-104 т.1, а.с.1 т.2), дав правову оцінку низці кредитних договорів та договорів забезпечення по них, а також договорів відступлення прав вимоги за ними (а.с.109-398 т.1), які стосуються правовідносин, які виникли між позивачем ПрАТ «Фірма «Нафтогазбуд» та ПАТ «Банк Камбіо», як між боржником та кредитором, відповідно, зробивши висновок про припинення між ними правовідносин за кредитними договорами та договорами іпотеки, укладеними на забезпечення виконання зобов`язань за цими кредитними договорами, а саме: за кредитним договором №24/3-07 від 23.04.2007 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії; за договором іпотеки №91/23-2007 від 24.04.2007 року, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №24/3-07 від 23.04.2007 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії; за договором кредитної лінії (в національній валюті) № НОМЕР_1 /1000/7/08 від 16.04.2008 року; за договором застави нерухомого майна (іпотеки) №КЛЗ/1000/40/08 від 16.04.2008 року, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за договором кредитної лінії (в національній валюті) №КЛ/1000/7/08 від 16.04.2008 року; за кредитним договором №0505/01 (відновлювальна лінія, юридична особа) від 05.05.2009 року; за договором іпотеки від 05.05.2009 року, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0505/01 (відновлювальна лінія, юридична особа) від 05.05.2009 року; за кредитним договором №031/1-2009/980 від 19.08.2009 року; за договором іпотеки від 03.09.2009 року, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №031/1-2009/980 від 19.08.2009 року; за кредитним договором №012/1-2011/980 від 30.03.2011 року.

При цьому, суд посилається на п.2 ч.1 ст.264 ЦПК України в підтвердження необхідності вирішити питання про те, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Однак, застосування судом першої інстанції положень п.2 ч.1 ст.264 ЦПК України є безпідставним, оскільки розірвання між позивачем та відповідачем договору про спільну діяльність жодним чином не обґрунтоване наявністю у позивача зобов`язань перед третьою особою ПАТ «Банк Камбіо» за вказаними вище кредитними договорами та обтяжень іпотекою нерухомого майна, переданого як внесок у спільну діяльність за укладеним між сторонами договором про спільну діяльність, а тому висновки суду щодо припинення між позивачем та третьою особою правовідносин, які виникли між ними на підставі вказаних вище кредитних та іпотечних договорів, жодним чином не впливають на вирішення спору по суті.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.77 ЦПК).

Суд першої інстанції вказаних вище вимог процесуального закону не дотримався, оскільки вийшов за межі позовних вимог, досліджуючи укладені між позивачем та третьою особою ПАТ «Банк Камбіо» кредитні та інші пов`язані з ними договори, які стосуються кредитних правовідносин, що виникли між позивачем та третьою особою і не мають жодного правового значення для вирішення спору, який виник між позивачем та відповідачем, а тому оскаржуване рішення необхідно змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновки суду про припинення правовідносин між позивачем та третьою особою, що виникли між ними на підставі вказаних вище кредитних договорів та договорів іпотеки.

В решті в частині вирішення спору по суті рішення суду першої інстанції не оскаржується апелянтом, а тому правових підстав для його перегляду в апеляційному порядку в цій частині немає.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ПАТ «Банк Камбіо», понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2643 грн. (а.с.130 т.2) підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» задовольнити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 19 лютого 2019 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновки суду про припинення правовідносин між публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та приватним акціонерним товариством «Фірма «Нафтогазбуд» за укладеними між ними кредитними та іпотечними договорами, а саме: за кредитним договором №24/3-07 від 23.04.2007 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії; за договором іпотеки №91/23-2007 від 24.04.2007 року, яким забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором №24/3-07 від 23.04.2007 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії; за договором кредитної лінії (в національній валюті) №КЛ/1000/7/08 від 16.04.2008 року; за договором застави нерухомого майна (іпотеки) №КЛЗ/1000/40/08 від 16.04.2008 року, яким забезпечено виконання зобов`язань за договором кредитної лінії (в національній валюті) №КЛ/1000/7/08 від 16.04.2008 року; за кредитним договором №0505/01 (відновлювальна лінія, юридична особа) від 05.05.2009 року; за договором іпотеки від 05.05.2009 року, яким забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором №0505/01 (відновлювальна лінія, юридична особа) від 05.05.2009 року; за кредитним договором №031/1-2009/980 від 19.08.2009 року; за договором іпотеки від 03.09.2009 року, яким забезпечено виконання зобов`язань за кредитним договором №031/1-2009/980 від 19.08.2009 року; за кредитним договором №012/1-2011/980 від 30.03.2011 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» (м.Львів, вул.Стрийська, 144, ) у користь публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» (м.Київ, вул.Драгомирова, 10/10, ) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2643 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 08 листопада 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.