Справа № 396/2210/18
Провадження № 2/396/57/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25.02.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/2210/18 за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє на підставі довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 27 квітня 2018 року помер ОСОБА_5, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,6889 га, що розташова на території Рівняської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_5 склав заповіт на ім»я позивача, згідно якого належну йому на праві власності земельну ділянку площею 4,6889 га заповів ОСОБА_1 Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач не може, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії АЛ № 154458 від 11.04.2011 року на ім"я спадкодавця втрачений, а тому у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з чим представник позивача звернулась з даним позовом до суду та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

28.11.2018 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, але не більше п"яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

03.12.2018 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 26.12.2018 року.

26.12.2018 року у звязку з неявкою представника відповідача, розгляд справи відкладено на 15.01.2019 року.

15.01.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкладено підготовче судове засідання у справі на 30.01.2019 року на 10 год. 00 хв. та залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

30.01.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 25.02.2019 року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутность. Рішення по даній справі залишив на розсуд суду. Відзив до суду не подав.

ОСОБА_4 для розгляду справи не зявився з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась, відзив до суду не подала.

Суд ухвали розгляд справи провести у відсутність представника ОСОБА_3 сільської ради та ОСОБА_4

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року помер ОСОБА_5, вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії I-СГ № 499478, яке видане Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,6889 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серія АЛ № 154458 від 11.04.2011 року, оригінал якого втрачено.

Вказані обставини підтверджуються подачею позивачем об'яви до газети "Ваш магазин", де розміщено оголошення про втрату державного акта (а.с 10).

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, яким земельну ділянку, площею 4,6889 га., належну йому на праві власності, заповів ОСОБА_1. Заповіт посвідчений ОСОБА_6 приватним ноиаріусом Львівського міського нотаріального округу. Зареєстровано в реєстрі за № 2593 (а.с. 7).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, тип реєстрації: реєстрація заповіту, номер в реєстрі: 2593, заповідач: ОСОБА_5 (а.с. 8).

Постановою № 14 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.10.2018 року приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 27.04.2018 року у зв'язку з відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім»я спадкодавця (а.с.9).

Згідно акта № 197 від 15.05.2018 року комісія в складі майстрів з експлуатації житлового фонду ЛКП "Левандівка" ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 склала акт про те, що зі слів заявниці та свідків сусідів гр. ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживав без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 разом зі своєю невісткою ОСОБА_1 та вів з нею спільне господарство з 2014 року до дня своєї смерті - 27.04.2018 року. А також ОСОБА_1 здійснювала за гр. ОСОБА_10 догляд ( до дня його смерті) та здійснила його поховання за власні кошти. Цей факт засвідчують сусіди : ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 (а.с. 11).

Як вбачається з копії спадкової справи № 80/2018, після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу ОСОБА_14, звернулися з заявами про прийняття спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_1. 27 квітня 2018 року ОСОБА_5 помер, вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії I-СГ № 499478, яке видане Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Заповітом від 15.07.2013 року ОСОБА_5 заповів усе своє майно ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4. Заповітом від 10.04.2014 року ОСОБА_5 заповів усе своє майно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5. Заповітом від 05.03.2015 року ОСОБА_5 заповів належну йому земельну ділянку площею 4,6889 га ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6. Заповітом від 12.11.2015 року ОСОБА_5 заповів належну йому земельну ділянку площею 4,6889 га ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7. Згідно довідки № 2959 від 14.08.20158 року виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 про те, що померлий 27 квітня 2018 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 до дня смерті - 27 квітня 2018 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 один. Померлий виписаний з вище вказаного будинку в зв»язку зі смертю. Заповіт від імені спадкодавця посвідчено ОСОБА_3 сільською радою 10 квітня 2014 року за №12, 15 липня 2013 року за № 53 (а.с. 34-51).

Відповідно дост.1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістомст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно дост.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно дост.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Враховуючи положення ч.2, 3ст. 1254 ЦК України, суд вважає, що ОСОБА_5, склавши за життя 12 листопада 2015 рокуновий заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, який зареєстрований в реєстрі за № 2593, визначив спадкоємцем земельної ділянки площею 4,6889 га ОСОБА_1, який скасував попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.(а.с.48).

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

На підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Постановою № 14 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.10.2018 року приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 27.04.2018 року у зв'язку з відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім»я спадкодавця.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду вважати, що позов є обгрунтований, законний та підлягає задоволенню, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, своєчасно звернулась до нотаріальної контори, але через втрату правовстановлюючого документу не може оформити свої спадкові права нотаріально, в зв'язку з чим суд переконаний в тому, що є підстави до визнання за нею права власності на земельну ділянку і порядку спадкування за заповітом, площею 4,6889 гектар, яка належала на підставі Державного акту серії АЛ №154458, виданого Новоукраїнською районною державною адміністрацією 11.04.2011 року - ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2018 року, що розташова на території ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє на підставі довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_10 право власності в порядку спадкування, як спадкоємця за заповітом на земельну ділянку площею 4,6889 га, яка належала на підставі Державного акту серії АЛ №154458, виданого Новоукраїнською районною державною адміністрацією 11.04.2011 року - ОСОБА_5, який помер 27 квітня 2018 року, та розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 28.02.2019 року.

Головуючий: О. А. Гарбуз