Справа № 467/1215/18
28.02.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Явіци І.В.,
з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який умотивував тим, що 27 листопада 2010 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, від якого вони мають третьої дітей.
Але майже рік разом з відповідачкою не проживає, спільне господарство з нею не веде, а тому, за його переконанням, подальшого сенсу зберігати сімейні відносини немає, а примирення є неможливим.
За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 298.
Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2018 року, а 08 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,якою, крім цього, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання, призначені на 28 січня 2019 року, 12 лютого 2019 року та 28 лютого 2019 року не зявилась, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, будь-яких клопотань на адресу суду не направляла. В судові засідання викликалась шляхом направлення судових повісток на адресу місця її реєстрації, які повернулись з відміткою про невручення, та двічі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
За таких обставин, суд вважає наявними одночасне існування всіх передумов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач, в силу положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, є належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, проте, у нього не прибула, причин неявки не повідомила, відзиву/заперечення на позов не подала, а позивач, у свою чергу, не заперечував проти такого порядку вирішення справи.
Тож, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані йому докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши з їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозвязку, керуючись законом, прийшов до такого.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб, виданого повторно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 27 листопада 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 298 (а.с 6).
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_5, 27 вересня 2017 року (а.с. 7, 8, 9), які наразі проживають з відповідачкою, що підтверджується довідкою № 1473 від 18 жовтня 2018 року, виданою Костянтинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області.
Але, на переконання суду, сторони, проживаючи окремо, про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер.
Такий висновок суд зробив із доводів позивача, і зважав на те, що відповідач їх не спростувала у будь який спосіб, передбачений цивільним процесуальним законом України, а так само, клопотання про надання строку на примирення до суду не подавала, що свідчить про її небажання продовжувати шлюбі відносини з позивачем.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При цьому, шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя, зокрема, ст. 55 СК встановлює, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.
Але звернувшись із позовом про розірвання шлюбу, позивач продемонстрував відсутність його згоди на шлюб із відповідачкою, у той час, як примушування до збереження шлюбних відносин, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини та/або чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст. 55 СК України).
На підставі норми ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а шлюб, у такому разі, може бути припинений внаслідок його розірвання ( ч.2 ст. 104 СК України).
При цьому, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Суд же, згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
А тому, зясувавши фактичні взаємини сторін, дійсні причини позову, узявши до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини, зокрема, що позивач і відповідач спільно не проживають, у звязку із чим не виконують визначених законом обовязків подружжя, відсутність бажання досягти примирення, суд приходить до висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому такий шлюб належить розірвати.
Суд, окрім цього, не установив обставин, регламентованих.2 ст. 110 СК України, оскільки спільні діти сторін досягли одного року на момент предявлення цього позову.
За таких обставин, згідно із правилами ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, яке надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення такого рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
А документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили ( ч.3 ст. 115 СК України).
Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані із сплатою судового збору в розмірі 704,80 грн.
З цих мотивів, керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕР № 084417, виданий 18 березня 2003 року Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6), зареєстрований 27 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 298 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію заочного рішення направити ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.
Суддя І.В. Явіца