РІШЕННЯ

іменем України

04 березня 2019 року , Сватівський районний суд

Луганської області

у складі головуючого судді Половинки В.О.

за участю секретаря судового засідання Концур А.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Сватове Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14.03.2008 року.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на задоволені позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції позов визнав в повному обсязі, пояснив що вони разом з позивачкою не проживають років 6, хоче скоріше розірвати шлюб.

Суд, вислухавши відповідача, беручи до уваги заяву позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 238635 повторно виданого Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 30.01.2018 року, між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області 14.03.2008 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 7 (а.с. 8).

Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, 11) Спір про місце проживання дітей відсутній.

Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в звязку з несумісністю характерів, яке є перешкодою для подальшого існування сімї. Шлюбні стосунки між ними повністю припинені з січня 2013 року, сторони мешкають окремо. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. На даний час відповідач перебуває в місцях позбавлення волі. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спір про поділ майна відсутній.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати, про що також не заперечує відповідач.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, позивачу залишити шлюбне прізвище, оскільки позивач у своїй заяві просить прізвище залишити шлюбне.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 5 -13,76 - 81, 89, 211,247, 258 - 259, 263- 265, 272 ЦПК України, ст.ст.105, 110,112-114, 115 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 14 березня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 7.

Позивачу ОСОБА_2 після розірвання шлюбу, прізвище залишити «Меланич».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 05 березня 2019 року.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_5