ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1624/18
Провадження №2/477/117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивачка звернулася первісно до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 20 квітня 2016 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Шевченкове, вул. Горіхова (колишня вул. Леніна), 72.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті батька залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів.

Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті батька і прийняла спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча батько законно володів будинком, тому просила позов задовольнити.

Під час підготовчого провадження подала уточнену позовну заяву, в якій змінила вимоги позову: просила визнати за нею право власності на той же житловий будинок, але на Ѕ частину в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, померлої 04 липня 1997 року, а також на іншу Ѕ частину після смерті ОСОБА_2.

Вказувала, що будинок належав на праві власності матері, а після її смерті спадщину прийняли вона і батько ОСОБА_2 по Ѕ частині кожен. В свою чергу, після смерті батька вона прийняла спадщину на Ѕ частину будинку, яку він успадкував після смерті дружини.

Однак не має можливості оформити в нотаріальному порядку цю спадщину, через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на майно. Тому, посилаючись на те, що має довідку БТІ та довідку радгоспу ім. Т.Г. Шевченка про виплату ссуди за будинок, з яких вбачається, що він належав батькам на праві власності, тому просила її позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09 листопада 2018 року підготовче провадження в справі було завершено.

В судове засідання на розгляд справи сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, а позов задовольнити.

Представник відповідача в своїй заяві, поданій ще під час підготовчого провадження, позов визнала та не заперечували проти його задоволення, просивши також розглянути справу без її участі.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

04 липня 1997 року померла громадянка ОСОБА_3 і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Шевченкове, вул. Леніна (тепер вул. Горіхова), 72.

Часом відкриття спадщини є день її смерті.

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 року).

Відповідно до ст. 524 цього Кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно зі ст. 525 та ст. 526 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місце знаходження майна або його основної частини.

Статтями 529 та 530 того ж Кодексу передбачено хто із осіб відноситься до першої та другої черги спадкоємців за законом, в тому числі до спадкоємців першої черги відносяться дружина та діти померлого.

Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 26 вересня 2018 року № 1905 на час смерті ОСОБА_3 з нею були зареєстровані та проживали чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1, які відносяться до спадкоємців першої черги за законом і прийняли спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 529 ЦК України 1963 року їх частки в спадщині є рівними, тобто по Ѕ.

Відповідно до довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 04 травня 2018 року власником будинку була ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 10 травня 1989 року.

Однак оригінал цього свідоцтва відсутній, що вказує на його втрату.

В той же час, після отримання спадщини вони її не переоформили на своє ім'я.

20 квітня 2016 року ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилася спадщина у виді Ѕ частину житлового будинку, розташованого по вул. Горіховій (колишня вул. Леніна), 72, в с. Шевченкове Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області.

На час його смерті діяли вже норми ЦК України 2003 року.

Так, положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_2 з нею проживала її дочка ОСОБА_1, яка відноситься до спадкоємців першої черги за законом, що визначено ст. 1261 ЦК України.

Вона прийняла спадщину і є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що також підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Вітовського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4

В той же час, під час подальшого оформлення вказаної спадщини у виді будинку позивачка отримала письмове розяснення нотаріуса від 22 травня 2018 року про неможливість її оформлення в нотаріальному порядку через не представлення належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на дану нерухомість.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Судом встановлено, що первісно будинок був викуплений батьками позивачки у радгоспу ім. Шевченко Жовтневого району в 1976 році.

В подальшому, як зазначено вище, за зверненням матері ОСОБА_3 виконавчий комітет Шевченківської ради депутатів Жовтневого району Миколаївської області видав їй свідоцтво про право власності на будинок від 10 травня 1989 року.

Згідно з даним свідоцтвом вона зареєструвала своє право власності на будинок в державному органі, до компетенції якого на той час відносилася така функція комунальному підприємстві Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Аналогічні положення виписані і в нині діючому ЦК України 2003 року, в якому у ст.1218 ЦК України вказано, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок належав законно на праві власності ОСОБА_3 і це майно входило до складу спадщини після її смерті і було успадковано в рівних частках позивачкою та чоловіком померлої ОСОБА_2, а тому після смерті останнього Ѕ частина спадкового будинку, яку він отримав після смерті дружини, в порядку спадкування повинна відійти спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто позивачці в справі як спадкоємиці за законом.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

За викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 04 липня 1997 року, право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Шевченкове, вул. Горіхова (колишня вул. Леніна) 72.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 20 квітня 2016 року, право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Шевченкове, вул. Горіхова (колишня вул. Леніна) 72, яку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко