ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 643/11781/17

Провадження № 22-ц/818/257/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.,

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

за участю секретаря - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач:

ОСОБА_1,

відповідачі:

ОСОБА_2,

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 643/11781/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2018 року, ухвалене суддею Горбуновою Я.М., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ВУСО» про відшкодування матеріальної шкоди.

В обгрунтування позову зазначає, що 06 липня 2016 року на перехресті проспекту Тракторобудівників та вул. Механізаторській в м. Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів VOLKSWAGEN POLO, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та належить ОСОБА_4 та ВАЗ «Калина», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Постановою Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень. Відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ «Калина», державний номер НОМЕР_2, у розмірі 50,000грн. була застрахована ПАТ СК «ВУСО». 06 липня 2016 року до ПАТ СК «ВУСО» було подано заяву про страхове відшкодування шкоди, завданої зазначеною дорожньо-транспортною пригодою. Аварійним комісаром ПАТ СК «ВУСО» був оглянутий автомобіль VOLKSWAGEN POLO, що належить ОСОБА_4 та встановлено, що розмір шкоди становить 50000грн. Однак, на сьогоднішній день виплата страхового відшкодування не відбулася. 01 вересня 2017 року між ОСОБА_5 А (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор відступає, а новий набуває право вимоги, належне первісному кредиторові за зобов'язанням щодо відшкодування матеріальної шкоди за фактом пошкодження майна, що належить ОСОБА_4

Просить стягнути солідарно з відповідачів 50000грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволення позову.

Представник відповідача ПАТ СК «ВУСО» в судове засідання не з'явився.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надані неналежні докази. Із наданих позивачем ксерокопій документів не можливо встановити чи є ОСОБА_5 власником автомобіля VOLKSWAGEN POLO; що саме ОСОБА_2 винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди; на яку суму спричинена шкода та із чого вона складається; неможливо встановити межі відповідальності відповідача за страховим полісом.

Що стосується наданої позивачем постанови Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2016 року у справі № 643/8969/16-п, то з неї неможливо встановити учасників ДТП, оскільки вона роздрукована з ЄДРСР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до позовної заяви ним було надано необхідні документи на підтвердження своїх позовних вимог.

Позовна заява з приводу не читабельності наданих документів без руху залишена не була, тому позовна заява із доданими матеріалами відповідала вимогам ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ СК «ВУСО» зазначає, що на підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 надав неналежні та недостовірні докази.

Заяву про виплату страхового відшкодування було подано ОСОБА_6, право на отримання відшкодування якою не встановлено.

В договорі про відступлення права вимоги містяться помилки та зазначені не всі реквізити.

Що стосується наданих позивачем доказів щодо завданих збитків на суму 50000грн., то вони є неналежної якості, не читабельні; немає оцінки транспортного засобу та підтверджень оплати відновлювального ремонту.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальнихсправ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та адміністративним матеріалом складеного відносно ОСОБА_2, що 06 липня 2016 року в місті Харкові по проспекту Тракторобудівників, буд.67 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів VOLKSWAGEN POLO, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та який належить ОСОБА_4 та ВАЗ «Калина», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що належить йому на праві власності.

Відносно ОСОБА_2 складенено протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч.4, 5 ст.82 ЦПК України)

Під час ДТП автомобіль ОСОБА_4 отримав значні механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ 7887832 застрахована у ПАТ СК «ВУСО»; страхова сума (ліміт відповідальності) - 50000грн. за шкоду, заподіяну майну.

Згідно вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).

Пунктом 22.1ст.22 Закону передбачено, що уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положеньст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положенням п.34.2 ст.34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди (п.34,3 ст34 Закону).

06 липня 2016 року ОСОБА_4 в особі свого представника ОСОБА_6 звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій надав власні реквізити для перерахування страхового відшкодування.

06 липня 2016 року аварійним комісаром ПАТ СК «ВУСО» було оглянуто транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, про що складено протокол огляду.

Як свідчать матеріали справи оцінка вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO ПАТ «СК «ВУСО» не зроблена, виплату страхового відшкодування страховою компанією не здійснено.

01 вересня 2017 року між ОСОБА_5 А (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор відступає, а новий набуває право вимоги, належне первісному кредиторові за зобов'язанням щодо відшкодування матеріальної шкоди за фактом пошкодження майна, що належить ОСОБА_4

Згідно ксерокопії рахунку ТОВ «Автодом Харків» від 15 січня 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN POLOскладає 47812,60грн. разом з ПДВ.

Відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, значених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну наслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Абзацом 2 п.36.2 ст.36 Закону встановлено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Пунктом 196.1.3. ст.196 Податкового кодексу України передбачено, що не є об'єктом оподаткування податком на додатну вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Таким чином, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовується на придбання у платника ПДВ послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого обєкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали, тощо), то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. У разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого обєкта чи матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника ПДВ, то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюється без урахування сум ПДВ, оскільки особа, яка не зареєстрована як платник ПДВ, не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму ПДВ. Збиток у вигляді ПДВ виникає виключно при ремонті автомобіля у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу у особи, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає, і тому не може автоматично включатися до складу витрат, повязаних із відновлювальним ремонтом. Виплата ПДВ, у разі ремонту пошкодженого транспортного засобу в особи, що не є платником відповідного податку, фактично буде доходом страхувальника, тобто перевищуватиме реальні збитки.

Оскільки, позивачем надано лише рахунок відновлювального ремонту; докази сплати ПДВ відсутні, тому розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню становить 39843,83грн. (без ПДВ).

Посилання ПАТ «СК «ВУСО», що із заявою про відшкодування страхової виплати звернулася ОСОБА_6, яка не є особою, якій належить таке право і у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з цим відмовлено - безпідставне.

Позивачем надані докази, що власником автомобіля VOLKSWAGEN POLO є ОСОБА_4 (а.с.20), який згідно договору про уступку права вимоги відступив ОСОБА_1 право вимоги по відшкодуванню спричиненої йому в результаті ДТП шкоди.

Безпідставне посилання відповідача і щодо необгрунтованості вимог, оскільки, як вказує відповідач, представлені докази частково нечитабельні; частково неможливо встановити, чи стосуються вони обставин ДТП.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження своїх вимог представлені дані, які зазначають пошкодження автомобіля при ДТП та рахунок щодо ремонту автівки.

Даних, що пошкодження та ремонт не співпадають представником ПАТ «СК «ВУСО» не надано.

При цьому огляд автомобіля проводився оцінювачем (спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО» Федоренком Д.А.) з зазначенням пошкоджень (а.с.22-23).

На спростування суми відшкодування відповідачем не надано жодного доказу; сума відшкодування не спростована і своїх розрахунків ними не представлено.

Відносно вимог ОСОБА_1 щодо солідарного стягнення з відповідачів суми відшкодування, то колегія виходить з наявного страхового полісу ПАТ СК «ВУСО» та пред'явлених вимог в межах суми страхового відшкодування - 50000грн.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (юридична адреса: вул. Казимира Малевича, буд.3, м. Київ, код ЄДОПОУ 31650052) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код №) матеріальну шкоду в розмірі 39843 грн. 83 коп. ( тридцять дев'ять тисяч вісімсот сорок три гривні вісімдесят три копійки).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (юридична адреса: вул. Казимира Малевича, буд.3, м. Київ, код ЄДОПОУ 31650052) на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 640(шістсот сорок) грн. та за подання апеляційної скарги 960(дев'ятсот шістдесят) грн., а усього - 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 березня 2019 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.