Справа № 694/544/19
провадження № 2/694/336/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
05.06.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді Гончаренко Т.В.
за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в особі свого представника звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 10.04.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 07.02.2019 року має заборгованість 12 464,67 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредита 15,45 грн.; заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 1716,20 грн., заборгованості по пені за прострочене зобов`язання в розмірі 7 413,27 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., в розмірі 2 250,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф ( процентна складова) в сумі 569,75 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн..
Ухвалою суду від 03.05.2019 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до інформації виконавчого комітету Озірнянської сільської ради про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 20.07.2010 року і по 16.06.2017 року. Вибув м.Київ, вул.Сєвєрна,2 АДРЕСА_2 . Згідно інформації Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідно до Реєстру територіальної громади міста Києва, станом на 25.04.2019 року відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання в Оболонському районі міста Києва вищевказаної фізичної особи, тож копія позову з додатками на ім`я відповідача надсилались за адресою АДРЕСА_1 , вказаною у позовній заяві, як за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовим відправленням суду.
Крім того, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області.
Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду разом із позовом та доданих до неї документів клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов`язальних правовідносинах. Так, 10.04.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір № б/н, згідно якого він отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10-26).
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.10).
З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк».
АТ КБ «Приватбанк» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджено випискою, є юридичною особою, має статут (а.с.31, 32-33).
При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
При укладанні договору відповідач дала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг). Договором передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору.
Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором.
Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобовязання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Як встановлено в ході розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору.
Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Відповідач порушив свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.
У разі порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно з п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.
Станом на 07.02.2019 року виникла заборгованість в сумі 12 464,67 грн. Вказана заборгованість складається із заборгованості за тілом кредита в розмірі 15,45 грн., заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 1 716,20 грн., заборгованості по пені за прострочене зобов`язання в розмірі 7 413,27 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., в розмірі 2 250,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф ( процентна складова) в сумі 569,75 грн.
Суд погоджується, що станом на 07.02.2019 року заборгованість відповідача складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15,45 грн., заборгованості за простроченим тілом кредита в розмірі 1 716,20 грн., заборгованості по пені за прострочене зобов`язання в розмірі 7 413,27 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., в розмірі 2 250,00 грн.
Таким чином суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення пені та штрафів за порушення виконання умов договору суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Судом встановлено, що позивачем АТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов`язань у вигляді пені за прострочене зобов`язання у розмірі 7 413,27 грн. і пені в сумі 2 250,00 грн. за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. та штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 569,75 грн.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
п.п. 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно з п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг - передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц).
На підставі викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Банку в частині одночасного стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 569,75 грн. (процентна складова) за кредитним договором, проте суд вважає необхідним стягнути з відповідача пеню, передбачену п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг.
Відтак позов підлягає до часткового задоволення.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп., оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому стягненню з відповідача підлягає 1755,98 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 625, 1050, 1054 ЦК України, та ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Т.В.Гончаренко