Житомирський апеляційний суд
Категорія 30 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С.. Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/11872/19 за позовом ОСОБА_1 до судді Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Наталії Федорівни про порушення конституційних прав на справедливий суд та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2019 року, постановлену під головуванням судді Маслак В.П.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що внаслідок неправомірних дій судді Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф. порушено його право на справедливий суд та завдано моральну шкоду.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі за його позовом до Верховного Суду суддя постановила ухвалу про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, чим порушила вимоги законодавства й безпідставно позбавила його можливості захистити свої права. Зміст ухвали судді від 4 грудня 2018 року не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства та не містить достатнього правового обгрунтування висновків, на підставі яких справу слід направити до іншого суду. В подальшому провадження у цивільній справі за його позовом до Верховного Суду було безпідставно закрито ухвалою судді Слюсарчук Н.Ф. від 3 липня 2019 року.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просив стягнути із відповідача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу.

Зазначає, що при постановленні даної ухвали було порушено його конституційне право на судовий захист.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення суддею Слюсарчук Н.Ф. вимог законодавства під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі за його позовом до Верховного Суду про доступ до публічної інформації, а також під час розгляду даної справи.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і Законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 1 статті 13 цього Закону передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, при здійсненні правосуддя суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутись з позовом.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте, у даній справі між ОСОБА_1 та відповідачем цивільно-правові відносини не виникли. Зміст позовної заяви свідчить, що ОСОБА_1 не погоджується з процесуальними рішеннями судді Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф., які були прийняті під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі №295/16315/18 та розгляду даної справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що чинне законодавство надає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення в порядку та з підстав, передбачених нормами процесуального права.

Законність процесуальних актів і дій ( бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Зазначене узгоджується з позицією, висловленою у пункті 57 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 21 Великої хартії суддів (Основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року, засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключно відповідальністю держави.

Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі та розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Оскарження процесуальних дій суду (судді) у відповідній справі не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року ( справа №295/7631/17).

Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що приписи пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України « заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

Таким чином, суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 до судді Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф. не мають цивільно-правового характеру, й, відповідно, не підлягають судовому розгляду.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2019 року ,- без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,367, 368, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2019 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 11 листопада 2019 року.