У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.10.2019 року м. Мостиська

Єдиний унікальний номер 448/1626/19

Провадження № 6/448/24/19

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

секретар судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська подання державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буць Марії ОСОБА_1 , про розшук боржника,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буць М.І., звернулася до суду із поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування подання зазначає, що на виконанні перебуває виконавче провадження №5004690 з примусового виконання виконавчого листа №2-4634 від 23.07.2004 року, виданого Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.04.2004 року.

Вказує, що згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: с.Стоянці, Мостиського району, Львівської області. Згідно Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що боржник ОСОБА_2 нерухомим майном не володіє.

Стверджує, що 03.10.2019 року державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості по аліментах відповідно до якого встановлено, що розмір заборгованості становить 122043,84 грн. Вимоги виконавчого документу боржником на момент подачі подання не виконано, за місцем реєстрації боржник відсутній. На письмові виклики державного виконавця боржник не з`являється, хоча належним чином повідомлений, оскільки дані документи скеровувалися за адресою реєстрації боржника, вказаній у виконавчому документі, рекомендованим повідомленням з повідомленням про вручення. Вищевказане рішення суду боржником ОСОБА_2 не виконується.

Через канцелярію суду від державного виконавця Буць М.І., надійшла заява про розгляд подання без її участі. Просить суд подання задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 та стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими.

Неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду подання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали подання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у Мостиському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на виконанні перебуває виконавче провадження №5004690 з примусового виконання виконавчого листа №2-4634 від 23.07.2004 року, виданого Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.04.2004 року.

Боржником у даному виконавчому провадженні виступає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слід зазначити те, що 22 травня 2006 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Заборгованість по сплаті аліментів на момент подачі подання становить 122043,84 грн.

Згідно листа відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: с.Стоянці, Мостиського району Львівської області, однак такий на неодноразові виклики, що були направлені державним виконавцем за місцем реєстрації боржника не з`являвся.

За умовами ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно з ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п.4.13.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання боржника.

Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, невідоме місце проживання (перебування), боржника, зокрема, вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання. У порядку ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для встановлення місцезнаходження боржника.

Відповідно до ч.3 п.14 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Здійснивши аналіз вищезазначених правових норм, суд прийшов до висновку, що у разі неприбуття боржника без поважних причин за викликом виконавця, останній звертається до суду із поданням про привід боржника. Якщо такі заходи не дають результатів тоді державний виконавець звертається із поданням про оголошення розшуку боржника.

Матеріали подання не містять жодного підтвердження, що державний виконавець у порядку передбаченому ст.438 ЦПК України звертався з поданням про привід боржника і не містять відповідних матеріалів органів поліції, які б стверджували наявність чи відсутність боржника ОСОБА_2 , за місцем проживання: с.Стоянці, Мостиського району, Львівської області.

Водночас державний виконавець здійснювала заходи щодо встановлення майна боржника, однак такі не мають правового значення для вирішення питання розшуку самого боржника як фізичної особи, оскільки розшук боржника та його майна це різні поняття. Розшук майна боржника врегульовано ч.2 ст. ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», а розшук боржника - ч.1 ст.36 даного Закону.

Акти державного виконавця про відсутність боржника ОСОБА_2 , за місцем проживання, за відсутністю інших доказів, не можуть слугувати вагомою підставою для оголошення розшуку.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ч. 1 ст.81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням, що державним виконавцем не вчинено дій, спрямованих на встановлення місця проживання боржника ОСОБА_2 , а тому підстави для розшуку боржника всупереч вимогам ст.ст. 13, 81 ЦПК України не доведені.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 , є передчасним, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав, висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-260, 438 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні подання державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буць Марії Ігорівни, про розшук боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Ухвала суду у відповідності до ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала набрала законної сили « »2019року.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала суду складена та підписана суддею 25 жовтня 2019 року.