Провадження № 2/161/645/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

30.11.2018 позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав.

Позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог мотивує тим, що її донька ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_4 У шлюбі в них народився син ОСОБА_5 онук позивача. Батьки про дитину не піклуються, участі у його вихованні та утриманні не приймають. Місце проживання чи перебування відповідачів їй невідоме. На час відсутності матері та батька неповнолітнього ОСОБА_5, ним опікується бабуся ОСОБА_2 Також бабуся забезпечує онука усім необхідним, останній перебуває на її утриманні та забезпеченні.

А тому, просила позбавити відповідачів батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини по 2 500 грн. з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням змін до прожиткового мінімуму.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Окрім того, відповідачі викликалися в судове засідання через засоби масової інформації, шляхом розміщення судового оголошення. Заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також відзиву на пред'явлений позов відповідачі не подавали.

Представник Служби у справах дітей Луцької міської ради надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_5 Не заперечував щодо задоволення позову.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає з ОСОБА_2, яка доводиться останньому бабою.

Наказом Служби у справах дітей Луцької міської ради №31 від 12.10.2018 (а.с. 12) ОСОБА_5, 30 березня 2005 року взято на облік, як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, у звязку з тим, що батьки дитини неналежним чином виконують батьківські обовязки.

Висновком служби у справах дітей Луцької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4 № 13 від 17.01.2019 (а.с. 35), затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №86-2 від 06.02.2019 (а.с. 4), встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обовязків відносно неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_4 з 2005 року проживає окремо через постійні конфлікти та непорозуміння в сімї. З моменту окремого проживання, батько не цікавився джиттям сина, не надавав коштів на його утримання. Матір неповнолітнього ОСОБА_3 відбувала покарання у виправній колонії, після звільнення за місцем проживання не зявлялася, життям сина не цікавилася. Батьки самоусунулися від виховання та матеріального утримання сина. Неповнолітній ОСОБА_5 проживає з бабусею за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 8/75. Бабуся самостійно забезпечує дитину усім необхідним відповідно до вікових потреб, за місцем проживання створила усі необхідні умови для навчання, розвитку та відпочинку.

А тому, на даний час орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тобто, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачі пасивні у своїх намірах щодо участі у вихованні сина, протягом тривалого часу свідомо нехтують своїми батьківськими обовязками: не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, про його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання; не спілкуються з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для належного проживання та виховання сина.

Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення батьків від виховання сина та самоусунення від виконання батьківських обовязків обома батьками.

Встановлені обставини обєктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавлення ОСОБА_3, ОСОБА_4 батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Щодо позову про стягнення аліментів, то він підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Аліменти на дітей стягуються на користь другого з батьків (опікуна, піклувальника, особи, в сім'ї якої проживає дитина), а також організації, де дитина перебуває на вихованні.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом з бабусею ОСОБА_2 та перебуває на повному її утриманні.

А тому, суд дійшов висновку про доцільність стягнення аліментів на утримання дитини в користь особи, в сімї якої проживає дитина.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

З положень Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» слідує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня 2019 року - 2118 грн., з 1 грудня 2019 року - 2218 грн.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує матеріального забезпечення, відсутності відомостей про стабільність заробітків відповідачів, а також, рівності обовязку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідачів в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 (одній тисячі сто) гривень щомісячно, починаючи з 30 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164 ч.1 п.2, 165-167, 180-183, 184, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП невідомий), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса: м. Луцьк, вул. Щусєва, 20-А/516, РНОКПП невідомий) в користь ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 (одній тисячі сто) гривень щомісячно з кожного, починаючи з 30 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 по 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в дохід держави по 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.02.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій