Справа № 740/5736/18
Провадження № 2/740/378/19
27 лютого 2019 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,
представника позивача-Величко А.А., третьої особи-Лобачової Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 В»ячеслава Геннадійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,-ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
У грудні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-буд.40 по вул.Ніжатинська м.Ніжина. Позов обгрунтований тим, що позивач є співвласником даного будинку, відповідач ОСОБА_4 є сином позивача, який має зареєстроване місце проживання у вказаному будинку. Відповідач з 2009 року фактично проживає у Криму, не бере участі в утриманні будинку. Вказане перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, перешкоди у користуванні відповідачу будинком відсутні. Просить позов задовольнити.
Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала, пояснивши, що позивач ОСОБА_4 є співвласником 1 / 6 частки буд.40 по вул.Ніжатинська м.Ніжина. Відповідач ОСОБА_4 не проживає у даному будинку з 2009 року, останній проживає у Криму. Позивач є малозабезпеченою особою і не може оформити субсидію на комунальні послуги у зв"язку із реєстрацією місця проживання відповідача у будинку. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити, пояснивши, що відповідач ОСОБА_4 з 2009 року постійно проживає у Криму, у буд.40 по вул.Ніжатинська м.Ніжина не проживає.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що відповідач ОСОБА_4 у буд.40 по вул.Ніжатинська м.Ніжина не проживає з 2009 року, останній постійно проживає у Криму, перешкоди у користуванні будинком відсутні. Аналогічні показання в судовому засіданні надані свідком ОСОБА_4.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась без повідомлення причин.
Відповідно до повідомлення відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 12 грудня 2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має зареєстроване місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.
Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Відповідачем ОСОБА_4, якому вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.
Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин, враховуючи сповіщення відповідача про розгляд справи в суді, відсутність його заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення ст.279 ЦПК України щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення ст.281 ЦПК України щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження,-наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.
За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав від 23 листопада 2015 року позивач ОСОБА_4 є власником 1 / 6 частки буд.40 по вул.Ніжатинська м.Ніжина, підстава-свідоцтво про право на спадщину, державна реєстрація права власності проведена 23 листопада 2015 року. Докази на підтвердження виділу вказаної частки в натурі чи присвоєння окремої адреси відсутні.
Як зазначено вище відповідач ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання у даному будинку.
Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.
Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Спір виник між позивачем ОСОБА_4, як співвласником будинку, та відповідачем ОСОБА_4, який є членом її сім"ї.
Право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сімї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Із врахуванням непроживання відповідача у даному будинку понад один рік, відсутності перешкод останньому у цьому, відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як співвласником будинку, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування ним, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим примішенням- буд.40 по вул.Ніжатинська м.Ніжина Чернігівської області.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_4 своїми діями не засвідчив те, що не втратив інтерес до вищезазначеного будинку, в якому має своє зареєстроване місце проживання, також останнім не надано суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв»язку з чим він несе ризик настання наслідків, повязаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно копії пенсійного посвідчення від 26 березня 2015 року позивач ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 2 групи і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" є звільненою від сплати судового збору під час розгляду справи, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення 704 грн. 80 коп судового збору із відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 141, 247, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4 В»ячеслава Геннадійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим примішенням-буд.40 по вул.Ніжатинська м.Ніжина Чернігівської області.
Стягнути із ОСОБА_4 В»ячеслава Геннадійовича в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.Олійник.