Справа № 520/18/19
Провадження № 2/520/730/19
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді- Луняченка В.О.
при секретарі Нефедової Г.В.,
02.01.2019 року до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу звернувся МТСБУ, в якому просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ сплачене страхове відшкодування в розмірі 5529,08 гривень та судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо- транспортна пригода, в результаті якої автомобіль НОМЕР_1, який належить потерпілій особі ОСОБА_2, отримав механічні ушкодження. Оскільки на час скоєння ДТП цивільно правова відповідальність відповідача не була застрахована з заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування до МТСБУ, звернувся ОСОБА_2. На підставі звіту №37-03/16 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю потерпілої особи був складений наказ №6576 від 19.08.2016 року та платіжним дорученням №6576рв від 22.08.2016 року позивачем було сплачено на корить потерпілої особи страхове відшкодування сумою 5529,08 гривень, що стало підставою для звернення до суду з регресним позовом про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми сплаченої позивачем в рахунок страхового відшкодування у сумі 5529,08 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.01.2019 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача МТСБУ у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так судом встановлено, що 14.03.2016 року о 14.00 годин водій ОСОБА_1 в м.Одесі по площа Незалежності, 1, яка керувала автомобілем НОМЕР_2 перед поворотом праворуч по перехрестю кільцевого типу, завчасно не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині призначеній для руху в цьому напрямку в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки ВАЗ р/н ВН 7018ВО власником якого є ОСОБА_2. В результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а водій ОСОБА_1 порушила п.10.4 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність за ст.. 124 КУпАП.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.07.2016 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, однак вина останньої підтверджена протоколом адміністративного правопорушення, якими зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, поясненнями правопорушника , письмовими поясненнями свідків, схемою ДТП та іншими доказами, що досліджувались під час розгляду судом протоколу про адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 / а.с. 6/.
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до підпункту «а» п. 41.1ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно з ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використанні транспортного засобу «КІА» р/н НОМЕР_3 за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У 18.04.2016 року позивачем було отримано заяву на виплату страхового відшкодування від постраждалої особи ОСОБА_2 / а.с. 20/.
Згідно звіту №37-03/16 про визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_4 оцінювача ФОП ОСОБА_3 від 26.03.2016 року вартість відновлювального ремонту обєкту оцінки в тому числі НДС становить 5944,90 гривень, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових обєкту дослідження становить 5569,06 гривень, вартість матеріальної шкоди по обєкту оцінки становить 5569,06 гривень. Позивачем було виплачено власнику автомобіля НОМЕР_5 суму відшкодування завданого внаслідок ДТП в розмірі 5529,08 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 6576рв від 22.08.2016 року ( а.с. 22).
Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків.
Тому, відповідно дост.1191 ЦК України та п.38.2.1ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь ОСОБА_2 у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Виходячи із ст.49 ЦПК України, в якої зазначено, що право відмови від позову належить безпосередньо позивачу, а відповідач має право тільки визнати позов повністю або частково, вважає за необхідне ухвалити рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в загальному розмірі 5529,08 грн. визнати обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1762,00 гривень також підлягають задоволенню.
Керуючисьст.ст.1187,1191 ЦК України, ст.ст. 22,38,41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 3,4,5,12,13,76-81,141,259,263-265,268,273,280-289, 354-355, ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду через Київський районний суду м.Одеса. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Луняченко В. О.