Справа № 242/5713/18
Провадження № 2/242/350/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що вона є основним наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В вищевказаній квартирі зареєстровані вона, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 З 2001 року по теперішній час ОСОБА_2 , разом з донькою ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживають. Відповідачі не сплачують комунальні послуги, їх особистих речей в квартирі немає. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідачів перешкоджає власнику розпорядитися власністю, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.11.2018 року цивільна справа залишена без руху.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.12.2018 року по вищевказаній справі продовжено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2019 року відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.03.2019 року по справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.10.2019 року по справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали та просять суд слухати справу у їх відсутність.

Представник третьої особи служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду пояснення, в яких зазначено, що з метою захисту прав неповнолітньої ОСОБА_3 орган опіки та піклування заперечує проти задоволення позовних вимог, також надано заяву, в якій просять суд прийняти надані пояснення щодо позову, відмовити в задоволені позову та слухати справу у їх відсутність.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність та проти позовних вимог не заперечує.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивача вона знає 25 років, вони разом працювали, відносини у них нормальні. Вона знає ОСОБА_2 . доньку ОСОБА_1 , та онуку ОСОБА_3 . Відповідачі не проживають з 2001 року, ОСОБА_1 їх не виганяла з квартири.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що позивача він знає з 1997 року, він працював з її чоловіком. Доньку позивача він знає, вона та її донька не мешкають з позивачем, вони поїхали в 2000 році. Додому не повертались.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 14.05.1984 року, виданого Ясинуватським відділом РАГС, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірваний 21.02.1983 року, актовий запис № 78.

Згідно ордеру № 157 від 04.07.1985 року, виданого виконавчим комітетом Ясинуватської міської ради народних депутатів, ОСОБА_7 та її донька ОСОБА_9 мають право заселення в порядку обміну в житлове приміщення, що розташоване за адресою: в АДРЕСА_1 , що складається з 1 кімнати, розміром 16,1 кв.м.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 05.09.1990 року, виданого Ясинуватським відділом РАГС, шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розірваний 05.09.1990 року, після розірвання шлюбу сторонам присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », актовий запис № 290.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.10.1990 року, виданого Київським відділом РАГС м. Донецька, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 19.10.1990 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 присвоєно прізвище « ОСОБА_14 », актовий запис № 977.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 02.06.2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського району управління юстиції м. Донецька Донецької області, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зареєстрували шлюб 02.06.2001 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_17 присвоєно прізвище « ОСОБА_18 », актовий запис № 175.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 01.10.2004 року, виданого відділом реєстрації цивільного стану Куйбишевського району управління юстиції м. Донецька, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_15 та ОСОБА_2 , актовий запис № 641.

Згідно довідки № 07-29д/1007 від 02.03.2018 року, виданої центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_13 , 1960 року народження, ОСОБА_2 , 1979 року народження, ОСОБА_1 , 1956 року народження, ОСОБА_4 , 1991 року народження, ОСОБА_3 , 2001 року народження, та ОСОБА_19 , 2015 року народження.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

Згідно зі ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 ЖК України.

Відповідно до ст. 71 ЖК України наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема якщо вони не проживають в ньому без поважних причин понад шість місяців.

Враховуючи вказані докази в їх сукупності та згоду відповідачів з позовом, суд приходить до переконання, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців, це відповідно до ст. 71 ЦК України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідачів у спірному приміщенні понад один рік є поважними.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 має постійне місце проживання, де на теперішній час вона мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , тому суд не приймає до уваги заперечення органу опіки та піклування проти задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особи:Орган опіки та піклування військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області (Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, буд. 5), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), про визнання про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська