Єдиний унікальний номер: 448/1684/17
Провадження № 2/448/44/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31.10.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник відповідача Мостиської міської ради - не з`явився,

представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори - не з`явився,

представник третьої особи Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області - не з`явився,

третя особа ОСОБА_2 - не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

27.12.2017року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті його баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) площею 2,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території с.Крисовичі Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 08.04.2016року.

Вказує, що за життя баба своїм майном не розпорядилася, заповіту не складала. Син померлої - ОСОБА_4 (батько позивача) помер, не оформивши право власності на дану земельну ділянку. Він (позивач) як спадкоємець за законом спадщину прийняв. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначену земельну частку (оригіналу вищевказаного сертифікату), позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв`язку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку площею 2,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування.

В судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій зазначає, що на спірну земельну ділянку не претендує і не заперечує проти позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (баби позивача).

До складу даної спадщини входить право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває в колективній власності ЗАТ «Каменяр», на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), розміром 2,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451596 , виданого 08.04.2016року (взамін загубленого від 26.05.1997року серії ЛВ №1684 ).

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складала, даним майном не розпорядилася.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори 22.09.2000року (спадкова справа №211/2000), спадкоємцем за законом першої черги спадкування на час відкриття спадщини був син померлої - ОСОБА_4 (батько позивача), який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №508 від 14.06.2017року спадкодавець ОСОБА_3 на час смерті була зареєстрована та проживала одна в АДРЕСА_1 .

Тобто, інших спадкоємців за законом першої черги спадкування, які б прийняли спадщину, на час відкриття спадщини, крім сина померлої - ОСОБА_4 , не було.

Таким чином, належне ОСОБА_3 , право на спірну земельну частку (пай) після її смерті перейшло за загальними правилами спадкування до її сина ОСОБА_4 , який став власником даного майна з часу відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 (батька позивача).

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не складав. Спадкоємцем за законом першої черги спадкування є син померлого - ОСОБА_1 (позивач у справі), який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті батька. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на спірне спадкове майно після смерті чоловіка не претендує, що вбачається із поданої нею до суду заяви.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53507370 від 01.10.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім позивача, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного сертифікату) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451596 , виданого 08.04.2016року (взамін загубленого від 26.05.1997року серії ЛВ № 1684 ); копією довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №508 від 14.06.2017року; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори 22.09.2000року; довідкою, виданою Мостиським МКП «Житловик» №948 від 16.10.2019року; довідками, виданими виконавчим комітетом Мостиської міської ради №1183, 1184 та 1185 від 29.09.2019року та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилася до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що у даних правовідносинах слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 цього кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну частку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває в колективній власності ЗАТ «Каменяр», на території Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), розміром 2,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451596 , виданого 08.04.2016року (взамін загубленого від 26.05.1997року серії ЛВ №1684 ).

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя (підпис) Ю.Б.Білоус

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_6 ;

Відповідач: Мостиська міська рада Львівської області; місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Львівської області;

Третя особа: Мостиська державна нотаріальна контора; місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Львівської області;

Третя особа: Відділ у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області; місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Львівської області;

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 31.10.2019року.