Справа № 740/4856/18
Провадження № 2/740/244/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Полєтавкіної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, 1992 року народження таким, що втратив право на користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вищевказаний житловий будинок належить їй на праві приватної власності. Разом з нею з 2008 року в будинку зареєстрований її онук - відповідач по справі - ОСОБА_2, який фактично не проживав в будинку жодного дня. Після закінчення школи він поїхав навчатися та проживати до м. Київ, де проживає і на сьогоднішній день. Ніяких угод про користування житловим будинком з відповідачем не укладалося. Перешкод для проживання відповідачу не чинилося, його речей в будинку не має. Знятися з реєстрації місця проживання він не бажає.

Реєстрація відповідача у вищевказаному будинку створює перешкоди і незручності для реалізації її прав, як власнику, зокрема в отриманні державної допомоги у вигляді отриманні субсидії.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду клопотання про визнання позову та просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обгрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Право члена сім*ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України.

Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сімї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власницею будинку АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року, витягами з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексні номери витягів: 79126243, 79126909 від 30.01.2017 року (а.с.6-9).

Разом з позивачем у вищевказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2, але не проживає в ньому без поважних причин більше року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства факту проживання зареєстрованих осіб від 10 жовтня 2018 року, тому суд вважає, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право на користування житлом.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись, положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.41 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.ст. 141, 206, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1, таким, що втратив право на користування житлом - будинком АДРЕСА_1

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції - Ніжинський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.