Номер провадження: 22-ц/813/3220/19
Номер справи місцевого суду: 501/1928/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.02.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Таварткіладзе О.М. ознайомившись з апеляційною скаргою представника ДП „МТП „Чорноморськ" Марченко Ольги Миколаївни на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року про роз"яснення рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконними наказів, про зобов'язання поновити на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року роз"яснено рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27 листопада 2018 року.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, 18 січня 2019 року представник ДП „МТП „Чорноморськ" Марченко Ольга Миколаївна подала апеляційну скаргу.

Проте, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження ухвали.

Відповідно до ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст.358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду постановлена 26.12.2018 року, а апелянт подав скаргу 18.01.2019 року, тобто з порушенням строку.

При цьому, питання про поновлення строку, апелянтом не ставиться.

Відповідно до ч.3-4 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому цієї ухвали, на звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали із зазначенням поважних причин пропуску строку.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов'язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв:

складність справи,

поведінка заявника та відповідних органів влади,

а також важливість предмета спору для заявника

(див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов'язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв'язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 26.02.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 424 справи.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду та розглянути у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст.ст. 185, 356-358 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ДП „МТП „Чорноморськ" Марченко Ольги Миколаївни на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 грудня 2018 року про роз"яснення рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконними наказів, про зобов'язання поновити на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати апелянту строк десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних недоліків скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали у передбачений законом строк вимог закону, зокрема не доведення пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду з поважних причин, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе