Справа № 404/7368/17
Номер провадження 2/404/3498/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Вітохіної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ПАТ КБПриватбанк, який 21.05.2018 року змінив свою назву на Акціонерне товариство Комерційний банк Приват Банк, звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.11.2010 року в розмірі- 11 013,47 грн. та понесені судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.11.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі

1 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за вказаним договором. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за даним договором не виконав. З посиланням на зазначене сторона позивача просила задовольнити позовні вимоги повністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення боргу.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року, ухваленому у справі, позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.11.2010 року в розмірі- 11 013,47 грн., з них: заборгованість за кредитом- 1 522,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 8 490,66 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафи 500 грн. - (фіксована частина), 500,64 грн.- (процентна складова), а також 1 600,00 грн. -сплаченого судового збору (а.с. 61-62).

24 липня 2018 року відповідач звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення від 19 березня 2018 року по справі №404/7368/17. Вказав, що про наявність рішення та судове провадження дізнався в кінці червня 2018 року. Повістки за місцем реєстрації отримувала його мати, з якою він на той час не спілкувався та вона його не повідомила про наявність позову у суді , у звязку з чим він не зявлявся до суду та не повідомляв про причини неявки, та був позбавлений можливості надати суду докази, які мають істотне значення для справи. Із нарахованою йому сумою заборгованості по кредиту він не згоден. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2018 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року, заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

16 жовтня 2018 року судом скасовано заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 113-114).

В судове засідання, при розгляді справи після скасування заочного рішення, представник позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, правом подачі відзиву на позов так і не скористався.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.1 ст.631 ЦК України).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом з матеріалів справи з'ясовано, що 15.11.2010 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, відповідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 1 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 у заяві від 15 листопада 2010 року підтвердив, що зазначена заява разом із Пам'яткою, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений і згоден, що засвідчив своїм підписом.

Відповідач отримав кредитну картку із строком дії по травень 2016 року включно, що підтверджується довідкою банку (а.с. 106). Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Відповідно до пунктів 3.1.1 та 33.1.3 Правил користування платіжною карткою карта дійсна до останнього календарного дня вказаного в картці місяця і по закінченню строку дії картки банк продовжує строк дії картки шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо від клієнта не надійшла письмова заява про закриття карткового рахунку.

Згідно з пунктом 5.4 правил користування платіжною карткою строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month).

Позивач зазначав, що взяті на себе зобовязання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв'язку з чим станом на 30.09.2017 року утворилась заборгованість у розмірі - 11 013,47 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом- 1 522,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 8 490,66 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафи 500 грн. - (фіксована частина), 500,64 грн.- (процентна складова), розрахунок якої додається (а.с. 4-5).

Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка з карткового рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом заборгованості відповідача.

З наданого розрахунку та виписки з карткового рахунку встановлено, що ОСОБА_1, користуючись кредитними коштами, періодично сплачував заборгованість за наданим кредитом.

Що стосується укладеного між сторонами у даній справі кредитного договору та його складових, то, як зазначалося вище, підписавши 15 листопада 2010 року заяву ОСОБА_1 дав свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомлений.

Доказів того, що вимоги банку ґрунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, відповідач не надав. Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений і виконувався сторонами.

Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частин недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав ОСОБА_1не заявляв.

За таких обставин, суд вважає, що між банком та відповідачем 15 листопада 2010 року був укладений кредитний договір, який виконувався сторонами, тому заперечення, заявлені відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, щодо не підписання позичальником Умов та правил не заслуговують на увагу.

Разом з цим, аналізуючи наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування тобто з 01.06.2016 року, а відтак вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення частково, стягнувши заборгованість по процентам за користування кредитом по травень 2016 року, включно. Такий правовий висновок викладено в постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом та зазначає наступне. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року (справа № 489/9289/14-ц, провадження № 61-5307св18), у разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо; боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку; такий висновок наведений і у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. З розрахунку заборгованості вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 36,00 % на рік, з 01.01.2013 року зменшено до 30,00 % річних, з 01.09.2014 року збільшена до 34,8% річних, а з 01.04.2015 року збільшена до 43,2 % річних. Однак, суду не надано доказів того, що позивачем узгоджувалася з відповідачем зміна процентної ставки - її збільшення до до 43,2 % річних з 01.04.2015 року, а тому суд за цей період бере до уваги первинну процентну ставку 36,00 % річних (3% на місяць). Щодо дотримання порядку зміни процентної ставки до 30,00 % річних у період з 01.01.2013 року до 29.08.2014 року та до 34,80% річних у період з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року, то слід зазначити, що зменшення процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку правомірно. Крім того, суд звертає увагу, що поняттю «базова процентна ставка» не надано визначення в Умовах і правилах надання банківських послуг та таке поняття не може розумітись як початкова процентна ставка, яка може змінюватись банком в односторонньому порядку. Станом на 31.03.2015 року загальний залишок заборгованості за процентами становив 73,81 грн.

У період з 01.04.2015 року до 17.04.2015 року (17 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36%на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

У період з 18.04.2015 року до 17.05.2015 року (30 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36%на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

У період з 18.05.2015 року до 19.05.2015 року (2 дні) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36%на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

У період з 20.05.2015 року до 21.05.2015 року (2 дні) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36%на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

У період з 22.05.2015 року до 30.05.2015 року (9 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36%на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

У період з 31.05.2015 року до 29.06.2015 року (30 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36%на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

У період з 30.06.2015 року до 30.07.2015 року (31 день) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36%на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

У період з 31.07.2015 року до 31.05.2016 року (305 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,0% на місяць (36%на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,1%.

Заборгованість за процентами за період з 01.04.2015 року до 17.04.2015 року є добутком: 1 526,32 грн.(заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався)*17 днів (з 01.04.2015 року до 17.04.2015 року включно)*0,1% та дорівнює 25,95 грн.

Заборгованість за процентами за період з 18.04.2015 року до 17.05.2015 року є добутком: 1 423,78 грн.(заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався)*30 днів (з 18.04.2015 року до 17.05.2015 року включно)*0,1% та дорівнює 42,71 грн.

Заборгованість за процентами за період з 18.05.2015 року до 19.05.2015 року є добутком: 1 446,88 грн.(заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався)*2 дні (з 18.05.2015 року до 19.05.2015 року включно)*0,1% та дорівнює 2,89 грн.

Заборгованість за процентами за період з 20.05.2015 року до 21.05.2015 року є добутком: 1 487,34 грн.(заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався)*2 дні (з 20.05.2015 року до 21.05.2015 року включно)*0,1% та дорівнює 2,97 грн.

Заборгованість за процентами за період з 22.05.2015 року до 30.05.2015 року є добутком: 1 522,17 грн.(заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався)*9 днів (з 22.05.2015 року до 30.05.2015 року включно)*0,1% та дорівнює 13,70 грн.

Заборгованість за процентами за період з 31.05.2015 року до 29.06.2015 року є добутком: 1 493,44 грн.(заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався)*30 днів (з 31.05.2015 року до 29.06.2015 року включно)*0,1% та дорівнює 44,80 грн.

Заборгованість за процентами за період з 30.06.2015 року до 30.07.2015 року є добутком: 1 440,03 грн.(заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався)*31 день (з 30.06.2015 року до 30.07.2015 року включно)*0,1% та дорівнює 44,64 грн.

Заборгованість за процентами за період з 31.07.2015 року до 31.05.2016 року є добутком: 1 438,25 грн.(заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався)*305 днів (з 31.07.2015 року до 31.05.2016 року включно)*0,1% та дорівнює 438,67 грн.

У підсумку, заборгованість за процентами за весь період користування кредитом складає 690,14 грн.(73,81 грн.+ 25,95 грн.+42,71 грн.+2,89 грн.+2,97 грн.+13,70 грн.+44,80 грн.+44,64 грн.+438,67 грн), а не 8 490,66 грн. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі- 3 212,95 грн., з них: заборгованість за кредитом- 1 522,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 690,14 грн., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг- 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 500,64 грн.- штраф (процентна складова) Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 3 212,95 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 466,77 грн. ( 3 212,95 грн. Х 100% : 11 013,47 грн. х 1 600,00 грн.).

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.11.2010 року в розмірі- 3 212,95 грн., з них: заборгованість за кредитом- 1 522,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 690,14 грн., штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг- 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 500,64 грн.- штраф (процентна складова), а також 466,77 грн. -сплаченого судового збору. У іншій частині вимог- відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи: позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк Приват Банк, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, ;

відповідач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 22.02. 2019 року.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда