ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3786/19 Справа № 183/3054/18 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Городничої В.С.
суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.
за участю секретаря Порубай М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між сторонами було укладено кредитний договір №б/н від 05 грудня 2006 року року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань у відповідача станом на 28 лютого 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 117000,00 грн.
У зв`язку з чим, ПАТ КБ ПриватБанк просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 05 грудня 2006 року в розмірі 117000,00 грн., а також 1762,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк було задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача тіло заборгованості по кредиту в розмірі 6371,15 грн. та 1762,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - було відмовлено.
Не погодившись із таким рішенням, АТ КБ ПриватБанк подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості.
В своїй апеляційній скарзі, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
ОСОБА_1 своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк задовольнити частково, з таких підстав.
Так, задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк та стягуючи з відповідача на користь банку заборгованість лише в частині тіла кредиту в розмірі 6371,15 грн., суд першої інстанції виходив із того, що, по-перше, позивачем не доведено з якими саме Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку був ознайомлений позичальник при підписанні анкети-заяви, зокрема, щодо розміру відсоткової ставки, а, по-друге, ОСОБА_1 в період з 23 квітня 2014 року по 06 березня 2018 року проходив військову службу за призовом на особливий період, що відповідно до положень Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей звільняє Позичальника від нарахування йому відсотків за спірним кредитним договором.
Однак, колегія суддів не може погодитись повністю із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 2006 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву, якою погодив, що дана анкета-заява становить між ним та банком кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості із кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки.
Сторони погодили, що заява позичальника зі зразками його підпису та відбитком печатки є однією зі складових договору про надання банківських послуг, в результаті якого ОСОБА_1 було відкрито відповідний картковий рахунок, а задля можливості користування таким рахунком відповідачеві була видана пластикова картка.
Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , останньому було встановлено кредитні ліміти: 05 грудня 2006 року в розмірі 2000,00 грн., 13 серпня 2007 року в розмірі 4500,00 грн., 18 вересня 2008 року в розмірі 6000,00 грн., 25 жовтня 2010 року в розмірі 5660,00 грн., 20 серпня 2011 року в розмірі 6660,00 грн. та 19 серпня 2015 року в розмірі 6380,00 грн.
Також, згідно довідки наданої позивачем про зміну кредитних карток, відповідач отримував в ПАТ КБ ПриватБанк кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до 06/13, № НОМЕР_2 терміном дії до 06/13, № НОМЕР_3 терміном дії до 10/14 та № НОМЕР_4 терміном дії до 06/16.
Відповідно до наданої АТ КБ ПриватБанк до апеляційної скарги виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач активно використовував вказані кредитні кошти: знімав їх із картки в банкоматах ПАТ КБ ПриватБанк та здійснював платежі на погашення кредитних коштів.
Водночас, слід звернути увагу, що ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року в період з 23 квітня 2014 року по 24 травня 2014 року, з 29 червня 2014 року по 03 липня 2014 року, з 21 квітня 2015 року по 25 квітня 2015 року, з 21 грудня 2016 року по 29 грудня 2016 року, з 09 червня 2017 року по 15 червня 2017 року, з 21 жовтня 2017 року по 27 листопада 2017 року, з 08 січня 2018 року по 10 січня 2018 року, з 17 січня 2018 року по 28 січня 2018 року, з 14 лютого 2018 року по 06 березня 2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Луганській та Донецькій областях, що підтверджується довідкою № 2284/227 від 10 липня 2018 року, виданою командиром військової частини НОМЕР_5 .
Положеннями ст. ст. 526, 536, 610, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Подаючи апеляційну скаргу, АТ КБ ПриватБанк було визнано той факт, що позичальник дійсно в період з 2014 року по 2018 перебував на військовій службі, у зв`язку з чим позивачем було надано новий розрахунок заборгованості за період з 05 грудня 2006 року по 23 квітня 2014 року, тобто до моменту призову ОСОБА_1 на військову службу на особливий період.
Так, згідно вказаного розрахунку, відповідач внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором має заборгованість в розмірі 9528,33 грн., яка складається з:
- 6371,15 грн. - заборгованість за кредитом;
- 2257,18 грн. - заборгованість за відсотками;
- 900,00 грн. - заборгованість за пенею.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, зокрема, стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6371,15 грн., заборгованості по відсоткам за період з 05 грудня 2006 року по 23 квітня 2014 року в розмірі 2257,18 грн. та заборгованості за пенею в розмірі 900,00 грн.
Щодо позовних вимог банку про стягнення заборгованості по відсоткам та пені за період з 24 квітня 2014 року по 28 лютого 2018 року, то в цій частині позовні вимоги банку задоволенню не підлягають, оскільки з 24 квітня 2014 року по 06 березня 2018 року ОСОБА_1 проходив військову службу по призову на особливий період і відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей звільнений від нарахування йому відсотків та будь-яких штрафних санкцій.
Водночас, відповідно до ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 4405,00 грн., з яких: 1762,00 грн. - судовий збір за подачу позову та 2643,00 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.
Тож, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк задовольнити.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2018 року скасувати.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором №б/н від 05 грудня 2006 року в розмірі 9528,33 грн., яка складається з:
- 6371,15 грн. - заборгованість за кредитом;
- 2257,18 грн. - заборгованість за відсотками;
- 900,00 грн. - заборгованість за пенею.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк судові витрати по справі в розмірі 4405,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко
О.В. Лаченкова