Справа № 296/296/14-ц
УХВАЛА

"10" січня 2019 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участю секретаря Івашко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі подання Старшого державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області про оголошення у розшук боржника,-

В С Т А Н О В И В:

На виконанні у Корольовському ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області знаходиться виконавчий лист №296/296/14-ц від 28.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 11850,00 грн.

Перевіривши подання, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Головний державний виконавець, посилаючись на ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», просить суд оголосити боржника у розшук.

Відповідно до ст. 18 ч. 3 п. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Тобто, виконавець має право звернутися до суду з поданням, лише про розшук дитини.

Зазначеною статтею не передбачене право виконавця звернутися до суду за оголошенням у розшук боржника за виконавчим документом про стягнення коштів.

Статтею 36 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Вказана норма Закону викладена у вигляді складносурядного речення, поєднаного єднальним сполучником «а також».

Таким чином, до речення «у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи» приєднується за смислом речення з умовою, яка їх обєднує за змістом в одне ціле «дитини за виконавчим документом про відібрання дитини».

У звязку з цим, викладене свідчить, що виконавець може звернутися до суду про оголошення у розшук боржника, дитини лише за наявності виконавчого документу про відібрання дитини.

При цьому, системний аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» свідчить, що виконання рішення за виконавчим документам про відібрання дитини неподільно повязані з особами боржника та дитини, тому вказана норма передбачає їх розшук.

В свою чергу, логічно припустити, що законодавець не передбачав оголошення у розшук боржника за виконавчим документом про стягнення коштів, оскільки виконання такого рішення неподільно повязане з умовою наявності в боржника майна, за рахунок якого забезпечується стягнення, а тому встановлення місця перебування боржника, за відсутності майна, не призведе до виконання рішення про стягнення коштів.

На підставі викладеного, у задоволенні подання слід відмовити, оскільки вимога заявлена про стягнення коштів та немає підстав передбачених ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження» на які посилається виконавець.

Керуючись ст. ст. 438, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання Старшого державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 за виконавчим документом про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 11850,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю. І. Драч