Номер провадження: 22-ц/813/9814/19
Головуючий у першій інстанції Лічман Л. Г.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

28.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року за позовом Першого заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової академії ( м. Одеса), до ОСОБА_2 , Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс», ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Лідер-Т», Одеської міської ради про визнання права державної власності на об`єкт нерухомого військового майна та за зустрічною позовною заявою Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» до Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову будівлю,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2015 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява, яка в подальшому була уточнена, від Першого заступника військового прокурора Південного регіону України, у якій просив визнати за державою в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю № 105 військового містечка № 17, зареєстровану за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , витребувати від ОСОБА_2 , Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» та ОСОБА_1 вказану нежитлову будівлю, зобов`язати ОСОБА_2 , Приватне підприємство НВКТФ «Лідер-люкс» та ОСОБА_1 передати Міністерству оборони України зазначену нежитлову будівлю. Разом з позовною заявою надано заяву про забезпечення позову, у якій заступника військового прокурора Південного регіону України просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту нежитлову будівлю АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , що знаходиться на території військового містечка АДРЕСА_4 (т. 1, а.с. 1-8).

10 вересня 2015 року ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси (суддя Лічман Л.Г) заяву Першого заступника військового прокурора Південного регіону України про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нежитлову будівлю АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , що АДРЕСА_5 на території військового містечка АДРЕСА_4 , загальною площею 56,1 кв.м. (т. 1, а.с. 29).

21.11.2016 року Приватне підприємство НВКТФ «Лідер-люкс» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з зустрічною позовною заявою, яку було об`єднано з первісною позовною заявою, у якій просив суд визнати за ПП НВКТФ «Лідер-люкс» право власності на нежитлову будівлю, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 227-235).

30 березня 2017 року в судовому засіданні представник Міністерства оборони України заявив клопотання про зупинення провадження до розгляду іншої справи № 916/700/17 за позовом Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) до Одеської міської ради і Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» про визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, яка розглядається Господарським судом Одеської області. Клопотання обґрунтовано тим, що рішення по господарській справі буде мати преюдиційне значення для вирішення справи за позовом Першого заступника військового прокурора Південного регіону України та буде стосуватись прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі (т.2, а.с 92).

30 березня 2017 року ухвалою Малиновський районний суд м. Одеси (суддя Лічман Л.Г.) провадження у цивільній справі за позовною заявою Першого заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_2 , Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Лідер-Т», Одеської міської ради про визнання права державної власності на об`єкт нерухомого військового майна та витребування майна та за зустрічною позовною заявою Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» до Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову будівлю було вирішено зупинити до вирішення Господарським судом Одеської області справи № 916/700/17 за позовом Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) до Одеської міської ради і Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» про визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу (т.2, а.с 92).

12 квітня 2017 року представник приватного підприємства НВКТФ «ЛІДЕР-ЛЮКС» подав апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року. Апелянт просив скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року про зупинення провадження (т.2 а.с 115-124).

29 травня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області (суддя Калараш А.А.) апеляційну скаргу Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року вважати неподаною та повернути скаржнику (т.2 а.с 131).

13 червня 2019 року ухвалою Малиновський районний суд м. Одеси (суддя Лічман Л.Г.) провадження у цивільній справі за позовною заявою Першого заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_2 , Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Лідер-Т», Одеської міської ради, про визнання права державної власності на об`єкт нерухомого військового майна та витребування майна та за зустрічною позовною заявою Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» до Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову будівлю поновлено.

08 жовтня 2019 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача прокурора відділу військової прокуратури Південного регіону України Бескровного М.О. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю № 105 військового містечка № АДРЕСА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т.3, а.с 207-209).

10 жовтня 2019 року ухвалою Малиновський районний суд м. Одеси (суддя Лічман Л.Г.) заяву прокурора відділу військової прокуратури Південного регіону України Бескровного ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено (т.3, а.с 214-215).

26 листопада 2019 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси (суддя Лічман Л.Г.) позовні вимоги Першого заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) задоволено частково. Визнано за державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю № 105 військового містечка № 17, зареєстровану за адресами: АДРЕСА_7 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічної позовної заяви Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» до Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову будівлю відмовлено. Стягнуто з Міністерства оборони України в дохід держави судовий збір в сумі 1997 гривень 70 копійок. Стягнуто з Військової академії (м. Одеса) в дохід держави судовий збір в сумі 1997 гривень 70 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 925 гривень 80 копійок. Стягнуто з Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» в дохід держави судовий збір в сумі 925 гривень 80 копійок. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 925 гривень 80 копійок (т. 4, а.с. 24-33).

19 грудня 2019 року не погоджуючись з вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, у якій зазначає, що вказане рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що позивачами за основним позовом під час судового розгляду справи не надано належних, допустимих і достатніх доказів в підтвердження того, що оскаржувана будівля зареєстрована за різними адресами є одним і тим самим об`єктом, а також, що нежитлове приміщення зареєстроване за адресами: АДРЕСА_7 , є об`єктом нерухомості державної форми власності. Апелянт також вказує, що позивачами за основним позовом в підтвердження нібито належності права власності спірної будівлі подані документи, у яких спірна будівля не значиться. На думку скаржника відсутність посилань на будівлю №105 в рішенні звуженого виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих № 27 від 29.05.1951 р. та беручи до уваги те, що нежитлове приміщення ОСОБА_1 не знаходиться за адресами : АДРЕСА_8 , а за іншою адресою: АДРЕСА_2 , вказані місцевим судом обставини не можуть бути на думку апелянта належними, достатніми доказами того, що спірне приміщення є державною власністю. На підставі вищевказаного апелянтом вбачається, що прокурор, Міністерство оборони України, Військова академія до матеріалів справи не надали належних, допустимих і достатніх доказів, що містили ідентифікацію об`єкта № 105 військового містечка № 17 та не надали доказів тотожності об`єкта № 105 військового містечка № 17 з нежитловим приміщенням, розташованим за адресами: АДРЕСА_7 , також, судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що спірний об`єкт знаходився тривалий час на балансі територіальної громади м. Одеси в особі органів ЖКГ. У апеляційній скарзі зазначається, що рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 259 від 04.07.2013 року було видано свідоцтво про право власності від 21.08.2013 року серія та номер 8249237. Вказані рішення та свідоцтво наразі є чинними та ніким не скасовані, внаслідок чого апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи. Крім того, апелянт зазначає, що суд дійшов неправильного висновку про належність спірного нежитлового приміщення до об`єктів державної власності, місцевий суд не врахував ст. ст. 1, 2, 3, 6 ЗУ «Правовий режим майна у Збройних Силах України», а також застосував норми матеріального права, які не розповсюджуються на спірні правовідносини: ст. 1, 4 ЗУ «Про управління об`єктами державної власності», п. 2 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування». Скаржник також зазначає, що господарськими судами у справі № 916/700/17 вирішувався спір за позовом Міністерства оборони України та Військової академії до Одеської міської ради та ПП НВКТФ «Лідер-люкс», третя особа ОСОБА_1 , які є учасниками і у даній цивільній справі № 521/14798/15. Проте, Південно-західний апеляційний господарський суд від 14.02.2019 року у справі № 916/700/17 дослідивши такі самі докази , як і Малиновський суд м. Одеси, на думку скаржника дійшов протилежного висновку про неналежність спірної будівлі до об`єктів державної власності. Тому апелянт просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції від 26.11.2019 року в частині підстав відмови у задоволені позовної вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування із чужого володіння нерухомого майна та про зобов`язання повернути нерухоме майно, виключивши підставу того, що будівля 105 військового містечка № НОМЕР_2 та нежитлове приміщення, зареєстроване за адресами: АДРЕСА_9 , є одним і тим самим об`єктом нерухомості та що нежитлове приміщення зареєстроване за вищевказаними адресами є об`єктом нерухомості державної форми власності. Просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2019 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про витребування із чужого володіння нерухомого майна до НВКТФ «Лідер-люкс» та прийняти в цій частині нове рішення, яким закрити провадження у цивільній справі. А також скасувати рішення суду першої інстанції. Змінити мотивувальну частину рішення Малиновського районного суду м. Одеси в частині підстав відмови, скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року (т. 4, а.с. 44-51).

Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст оскаржуваної ухвали було виготовлено 06 грудня 2019 року. Апелянт надіслав засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу 19 грудня 2019 року(т. 4, а.с. 55). Таким чином, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не є пропущеним.

Судовий збір апелянтом сплачений належним чином, що підтверджується доданою до скарги квитанцією (т. 4, а.с. 52).

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, тому на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд відкриває апеляційне провадження в справі

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2019 року за позовом Першого заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової академії ( м. Одеса), до ОСОБА_2 , Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс», ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Лідер-Т», Одеської міської ради про визнання права державної власності на об`єкт нерухомого військового майна та за зустрічною позовною заявою Приватного підприємства НВКТФ «Лідер-люкс» до Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлову будівлю.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк