Провадження № 2/761/3493/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.03.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 191.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 28.03.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу позивачка і відповідач мають дітей, а саме неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З вересня 2018 року вона з відповідачем припинила вести спільне господарство та проживає окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 28.03.2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 191.

Ухвалою від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 13.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.03.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Згідно з копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , позивачка та відповідач від шлюбу мають дітей, а саме неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Так, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з вересня 2018 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дітей та про поділ майна подружжя між сторонами відсутній.

За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 березня 2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 191, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: