Провадження №2/523/1444/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2019 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою в якій просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті її прабабусі - ОСОБА_4, яка померла 14 жовтня 2009р., мотивував свої вимоги тим, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк, так як не мала можливості звернутися до нотаріуса в звязку з хворобою її матері ОСОБА_5, а згодом і її смерті. Вона була дуже засмучена, сильно хвилювалась, що вплинуло на стан її здоровя. На думку позивача такі обставини є поважними, просить задовольнити її вимоги. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Не погоджуючись з предявленими позовним вимогами ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому зазначила, що ОСОБА_4 є її матірю та на час її смерті вона постійно з нею проживала в будинку №20, по вулиці Закарпатська, в м. Одесі, в звязку з чим вважає, що прийняла спадщину у вигляді вказаного вище житлового будинку. Оформити право власності в порядку спадкування вона не має можливості, так як її мати під час життя втратила правовстановлюючі документи на спадковий будинок та за життя їх не поновила. Як наслідок, їй в нотаріальній конторі було рекомендовано звернутися до суду за захистом свого права. ОСОБА_3 зазначає, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , в звязку з чим не мають будь-якого права до спадкового будинку. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просить визнати за нею право власності на житловий будинок №20, по вулиці Закарпатська, в м. Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.

ОСОБА_3 підтримав зустрічний позов просить відмовити в задоволенні первісного позову.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 померла 14 жовтня 2009р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №204372, виданого на підставі складеного а/з про смерть №1400 від 15 жовтня 2009р. (а.с.9).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №20, по вулиці Закарпатська, в м. Одесі, який належить ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частини на підставі свідоцтва про право власності, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 23.03.1988р., р. №1-1430, та в розмірі Ѕ частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 23.03.1988р., р. №1-1434. Дана обставина підтверджується відповіддю КП «БТІ» ОМР від 10 грудня 2018р. та витребуваною судом інвентаризаційною справою (а.с.69,71-85).

Як встановлено судом та підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯЩ №855778 ОСОБА_3 (дошлюбне ОСОБА_4) Г.О. є дочкою ОСОБА_4 (а.с.18). ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії І-АГ №645752 а.с.17). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочкою та сином ОСОБА_5, що підтверджується наданими свідоцтвами про їх народження (а.с.13,15).

ОСОБА_5 померла 21 квітня 2012р., що встановлено наданою копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №302428 (а.с.10).

Отже судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4, матірю ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_1, ОСОБА_2, а останні в свою чергу є правнуками ОСОБА_4

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №54420573 від 10.12.2018р. та за № 54420506 від 10.12.2018р. спадкові справи до майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заводились (а.с.86-88).

Виходячи з принципу змагальності цивільного судочинства, обовязок доведеності обставин, на які посилається сторона, як на підставу предявлених позовних вимог, покладаються саме на цю сторону (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд, в свою чергу розглядає позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ч.1,2 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Факт постійного проживання ОСОБА_3 на час смерті її матері ОСОБА_4 в будинку №20, по вулиці Закарпатська, в м. Одесі підтверджується показаннями сусідів зазначених у акті, підписи яких підтвердженні керівником ОСОН «Жеваховський», довідкою Ф-1 від 05.02.2019р. про її проживання без реєстрації; довідкою з місця проживання вих. №0054 (а.с.108,115,116).

В звязку з встановленням факту постійного проживання ОСОБА_3 зі своєю матірю - спадкодавцем ОСОБА_4 на час її смерті, слід дійти висновку, що ОСОБА_3 в силу ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину та є єдиним спадкоємцем першої черги.

З боку відповідачів встановлений судом факт не спростований іншими належними та допустимими доказами.

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

За приписами статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За таких обставин ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4, яка їй приходиться прабабусею, є спадкоємцем пятої черги спадкування. За наявності спадкоємця першої черги ОСОБА_3, яка на час смерті ОСОБА_4 постійно проживала в спадковому будинку та вважається такою, що прийняла спадщину, ОСОБА_1 в порядку черговості не має права на одержання права на спадкування. В звязку з чим предявлені нею позовні вимоги є безпідставні та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування, то суд виходить з наступного обґрунтування.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як було зазначено вище ОСОБА_4 на законних підставах набула право власності на житловий будинок №20, по вулиці Закарпатська, в м. Одесі, втім під час свого життя втратила та не поновила правовстановлюючі документи, що є перешкодою для її дочки ОСОБА_3 в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду за захистом свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України.

Суд вважає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого у спадкодавця виникло право власності у відповідність до вимог закону, але відсутній правовстановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дана норма за своїм змістом не породжує, а лише підтверджує виникле на законних підставах право власності, в даному випадку, у спадкодавця, відносно якого відсутні правовстановлюючі документи та державна реєстрація.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що предявлені зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадковий житловий будинок в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Згідно ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним зустрічним позовним вимогам суд стягує з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 2031,60грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,259,263-265,268, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити в повному обсязі.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (іпн.) право власності на житловий будинок №20 (двадцять) по вулиці Закарпатська, в м. Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 2031,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 01 березня 2019р.

Суддя