Ухвала

27 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 219/7654/17

провадження № 61-3926ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 22 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа ? Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про визнання незаконними та скасування актів розслідування нещасного випадку,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ? ПАТ «Укрзалізниця»), з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконними та скасувати акт від 19 червня 2018 року за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом; акт від

19 червня 2018 року за формою Н-5 про проведення розслідування нещасного випадку від 19 червня 2018 року в повному обсязі; рішення про встановлення 10 % провини потерпілого ОСОБА_1 під час нещасного випадку, що стався з ним 01 квітня 2017 року, та зменшення на 10 % одноразової допомоги; зобов'язати ПАТ «Укрзалізниця» провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акти форми Н-1 та

Н-5 відповідно до вимог діючого законодавства; зобов'язати Фонд соціального страхування нарахувати та сплатити на користь

ОСОБА_1 одноразову допомогу в розмірі 100 % без зменшення її на 10 %.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 04 жовтня 1996 року ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Укрзалізниця». 01 квітня 2017 року, під час виконання трудових обов'язків, з ним стався нещасний випадок, а саме спіткнувся об камінь, через що сталася травма, внаслідок якої йому був встановлений діагноз ? закритий перелом зовнішньої щиколоткилівої гомілки, закритий перелом заднього краю лівої велико-гомілкової кістки з розривом дистального міжгомілкового синдесмозу, розрив дельтовидної зв'язки лівої ступні зі зміщенням відламків, заднє-зовнішній підвивих лівої ступні. До теперішнього часу ОСОБА_1 перебуває на лікарняному та продовжує лікування. Відповідачем у відповідності до законодавства

13 квітня 2017 року був складений акт форми Н-1 та акт форми Н-5 про нещасний випадок.

01 червня 2018 року ГУ Держпраці у Київській області видано Припис за формою Н-9 з пропозицією щодо необхідності проведення повторного розслідування даного нещасного випадку.

19 червня 2018 року ПАТ «Укрзалізниця» проведено повторне розслідування нещасного випадку та складені Акти за формою Н-1 та Н-5, якими встановлено обставини, за яких стався нещасний висновок, причини нещасного випадку, визначено причини нещасного випадку: основна - особиста необережність потерпілого та супутня - невиконання інструкції з охорони праці.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

27 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано у повному обсязі складені

ПАТ «Укрзалізниця» акти розслідування нещасного випадку форми Н-1 та

Н-5 від 19 червня 2018 року. Зобов'язано ПАТ «Укрзалізниця» провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акти форми Н-1 та

Н-5 відповідно до вимог діючого законодавства.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Укрзалізниця» оскарживло його в апеляційному порядку.

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2018 року скасовано в частині задоволених позовних вимог

ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування у повному обсязі складених відповідачем актів розслідування нещасного випадку за формою Н-1 та Н-5 від 19 червня

2018 року та зобов'язання ПАТ «Укрзалізниця» проведення повторного розслідування нещасного випадку та складання актів за формою Н-1 та Н-5.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до

ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування у повному обсязі складених відповідачем актів розслідування нещасного випадку за формою Н-1 та Н-5 від 19 червня 2018 року та зобов'язання

ПАТ «Укрзалізниця» проведення повторного розслідування нещасного випадку та складання актів за формою Н-1 та Н-5.

В іншій частині рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2018 року залишено без змін.

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 22 січня 2019 рокута залишити без змін рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня

2018 року, посилаючись на неправильне застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом позову у справі № 219/7654/17 є визнання незаконними та скасування акта від 19 червня 2018 року за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом; акта від 19 червня 2018 року за формою Н-5 про проведення розслідування нещасного випадку від

19 червня 2018 року в повному обсязі; рішення про встановлення 10 % провини потерпілого ОСОБА_1 під час нещасного випадку, що стався з ним 01 квітня 2017 року, та зменшення на 10 % одноразової допомоги; зобов'язатння ПАТ «Укрзалізниця» провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акти форми Н-1 та

Н-5 відповідно до вимог діючого законодавства; зобов'язання Фонду соціального страхування нарахувати та сплатити на користь

ОСОБА_1 одноразову допомогу в розмірі 100 % без зменшення її на 10 %.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

ОСОБА_1 у клопотанні, доданому до касаційної скарги, посилається на те, що вирішення питання у даній справі має суттєве значення для заявника, оскільки впливає на його і без того низький дохід.

Посилання заявника у касаційній скарзі на частину третю статті 389 ЦПК України є безпідставними.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Справа № 219/7654/17 є малозначною в силу своїх властивостей, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста

статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від

19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 22 січня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 22 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа ? Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про визнання незаконними та скасування актів розслідування нещасного випадку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило