Справа № 2-783/11
6/214/12/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку виконання заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) правонаступником, поновлення строку предявлення виконавчого документу на виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ПАТ «Дельта Банк» звернулася до суду із заявою 01.10.2018 року, уточнивши зміст та вимоги, в якій просить суд залучити ПАТ «Дельта Банк» до участі у справі №2-783/11 в якості правонаступника позивача ПАТ «УкрСиббанк»; здійснити заміну сторони у справі №2-783/11, а саме первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк»; визнати поважними причини пропуску строку предявлення до виконання виконавчого листа та поновити цей строк.

В обґрунтування вимог заяви представник зазначила, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2011 року по справі №2-783/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 в сумі 321 210,82 грн. та судові витрати. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «УкрСиббанк», у тому числі в рамках договірних зобовязань за кредитним договором №0 від 25.04.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 та забезпечуваним його договором поруки. Таким чином, саме перехід субєктивних майнових вимог від первісного кредитора до ПАТ «Дельта Банк» як нового кредитора визначив необхідність здійснення його заміни як правонаступником стягувача. Крім того, представник заявника предявила вимогу про поновлення строку предявлення на виконання, посилаючись на те, що в добровільному порядку боржники рішення суду не виконують та ухиляються від погашення кредитної заборгованості. ПАТ «Дельта Банк» раніше не мав можливості звернутися до суду із заявою про отримання виконавчих документів для предявлення на виконання, оскільки не був стороною по справі, а відтак не мав на це процесуального права.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому законом порядку, однак не зявились, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Від представника заявника ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд заяви без її участі. За даних обставин, суд вважає за можливе заяву про заміну сторони виконавчого провадження розглянути за відсутності учасників справи, що не суперечитиме ч.3 ст.442 ЦПК України.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши вимоги заяви, письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2011 року (а.с.58-60) позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено повністю: стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з правилами №0 від 25.04.2008 року в сумі 40 531,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 321 210,82 грн., а також судові витрати, повязані з оплатою державного мита в розмірі 1700 грн., витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн.

Під час ухвалення заочного рішення представник позивача був присутній в судовому засіданні. Заочне рішення не переглядалось, в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року (а.с.69), ПАТ «УкрСиббанк» продав ПАТ «Дельта Банк» як покупцю продав (відступив) права вимоги за кредитами, у тому числі за кредитним договором №0 від 25.04.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 та забезпечуваним його договором поруки, укладеним з ОСОБА_2, що підтверджується Переліком прав вимоги (а.с.70-71).

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За вимогами ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Детальне розумінні змісту відступлення права вимоги в його ідеальному значенні визначено в п.п.14.1.255 Податкового кодексу України, відповідно до якого відступлення права вимоги це операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації. При цьому, в розумінні ч.1 ст.514 ЦК України в результаті укладання договору відступлення права вимоги новий кредитор одержує всі права першого кредитора у зобов'язанні, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з вимогами чинного законодавства України, заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу як до, так і після ухвалення судового рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові №6-122цс13 від 20.11.2013 року, та постанові від 18.11.2015 року у справі № 6-2391цс15, виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, положень Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія). Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, у звязку з чим правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому таким чином статусу сторони виконавчого провадження «стягувача».

Враховуючи, що укладений договір купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 рокує дійсним, а в розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України, ст.517 ЦК України належним та допустимим доказом, що засвідчує права вимоги, які передаються новому кредиторові, тому суд приходить до висновку про наявність достатньої правової підстави для заміни сторони виконавчого провадження стягувача щодо виконання заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2011 року по справі №2-783/11.

Щодо вимоги представника заявника про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п.17.4 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний чи приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Із заявою про видачу дублікату виконавчого листа або судового наказу можливо звернутись лише в межах строків предявлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дублікату відповідно до ст.433 ЦПК України, ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем подається заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання, із обґрунтуванням причин поважності пропуску строку.

З контексту вказаної норми слідує, що підставою для поновлення такого строку є виключно поважні причини. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не визначений, а тому суд надає їм оцінку в сукупності з наявними доказами за своїм внутрішнім переконанням.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року (в редакції, діючій на момент на момент ухвалення рішення), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Згідно зі ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, зловживання якими не допускається.

Судовим розглядом встановлено, що в 2011 році, коли було ухвалено заочне рішення, відбулася заміна кредитора стягувача, яким стало ПАТ «Дельта Банк». Відтак, новий стягувач мав право звернутися до суду із заявою про заміну сторони в межах строку предявлення виконавчого листа до виконання, тобто до квітня 2012 року, набувши процесуальних прав на його отримання. Однак докази, які б підтверджували обставини звернення стягувача до суду раніше з вимогою про заміну стягувача, видачу виконавчого листа протягом встановленого законом строку предявлення його до виконання, в матеріалах справи відсутні.

Встановлені обставини суд розцінює як свідчення свідомого нехтування реалізацією наданого стягувачеві права на отримання виконавчих документів, обмеженого процесуальними строками з метою забезпечення уникнення зловживання ним. Зволікання зі зверненням до суду стягувача із заявою про заміну стягувача понад 7 років є черговим свідченням цьому. Крім того, представник не заперечувала той факт, що із заявою про видачу виконавчого листа ні первісний стягувач, ні новий не звертались.

Усебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів в їх сукупності, дають суду підстави вважати, що причини, з яких ПАТ «Дельта Банк» пропущено строк для предявлення до виконання виконавчого листа на виконання заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2011 року по справі №2-783/11 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором не є поважними, а виникли внаслідок вини заявника та нехтування належним та своєчасним виконання наданих йому законом процесуальних прав, тому подана стягувачем заява в цій частині є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.44, 247, 260, 261, 351-353, 431, 433, 442, п.п.15, 17.4 Перехідних положень ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) правонаступником, поновлення строку предявлення виконавчого документу на виконання задовольнити частково.

Замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на нового стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні щодо виконання заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2011 року по справі №2-783/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з правилами №0 від 25.04.2008 року в сумі 40 531,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 321 210,82 грн., а також судових витрат, повязаних з оплатою державного мита 1700 грн., витрат на ІТЗ розгляду справи 120 грн.

У задоволенні заяви про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Гринь Н.Г.