Номер провадження: 22-ц/813/215/19
Номер справи місцевого суду: 520/3572/16-ц
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Ващенко Л.Г., Погорєлової С.О.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2017 року та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про знесення об`єкта самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2016 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Київського районного суду м. Одеси позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області про знесення об`єкта самочинного будівництва. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що ОСОБА_2 здійснюється будівництво 59 квартирного житлового будинку з відхиленням від проекту, з порушенням містобудівних умов та обмежень, будівельних, протипожежних та санітарних норм та правил, крім того, сам проект будівництва також розроблено з порушенням норм ДБН. Так позивачі просили суд зобов`язати ОСОБА_2 знести самочинно збудований будинок по АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача судові витрати (т.1, а.с.2-10).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси (суддя Куриленко О.М.) від 10.01.2017 року позовні вимоги позивачів було задоволено. А саме суд вирішив зобов`язати ОСОБА_2 знести самочинно збудований будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . А також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 551, 21 грн. (т.2, а.с.164-171).

Не погоджуючись із вказаним рішенням представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 27 березня 2017 року звернулася з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси. В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначив, що лише за наявності вичерпного переліку умов, яка характеризують об`єкт як самочинний, суд може ухвалити рішення про знесення. Крім того, апелянт зазначив, що в процесі розгляду справи в суді першої інстанції сторона відповідача неодноразово наголошувала на тому, що факт порушення прав позивачів не доведено належними та допустимими доказами, як того вимагає цивільне законодавство. Також апелянт вказав, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Тому апелянт просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (т. 2, а.с. 177-183).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області (суддя Станкевич В.А.) від 06.04.2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 було залишено без руху (т. 2, а.с. 205-206). Апелянт усунула недоліки в зв`язку з чим ухвалою Апеляційного суду Одеської області (суддя Станкевич В.А.) від 24.04.2017 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 214), а ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.04.2017 року справу було призначено до розгляду (т. 2, а. с. 215).

09.06.2017 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали до суду заперечення на апеляційну скаргу. Позивачі вказали на те, що доводи апелянта про наявність дозвільних документів на виконання будівельних робіт не відповідають дійсності. При цьому позивачі посилаються на ряд судових адміністративних проваджень, в рамках яких вирішувались питання стосовно декларацій на виконання будівництва ОСОБА_2 . Також позивачі посилались на порушення норм ДБН під час проектування та здійснення будівництво спірного нерухомого об`єкта. Крім іншого, позивачі зазначили, що генеральним планом міста за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) передбачено здійснення індивідуальної житлової забудови, а не багатоквартирної житлової забудови, що фактично, як зазначили позивачі, було здійснено відповідачем. Окрім іншого позивачі посилалися на те, що будівництво багатоповерхового будинку суперечить цільовому призначенню земельної ділянки. Тому позивачі просили суд відхилити апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення залишити без змін (т. 3, а.с. 142-152).

В зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 з посади судді Апеляційного суду Одеської області протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2017 року справу № 520/3572/16-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про знесення об`єкта самочинного будівництва було передано колегії суддів під головуванням судді Таварткіладзе О.М. (т. 3, а.с. 219-220). Ухвалою від 03.08.2017 року суддя Таварткіладзе О.М. заявив про самовідвід (т. 3, а.с. 222-223). Справа була передана колегії суддів під головуванням судді Кононенко Н.А. (т. 3, а.с. 227).

15.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з заявою про відвід судді Кононенко Н.А. (т. 4, а.с. 31-34). 18.09.2017 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді та задоволено заяву ОСОБА_8 про самовідвід (т. 4, а.с. 46-47). Справа була передана колегії суддів під головуванням судді Гірняк Л.А. (т. 4, а.с. 48). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.11.2017 року було задоволено самовідвід судді Гірняк Л.А. (т.4, .с. 67). Суддю Гірняк Л.А. було замінено на суддю Вадовську Л.М., про що свідчить протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (т. 4, а.с. 71).

22 лютого 2018 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_9 звернувся до Апеляційного суду Одеської області з клопотанням про зупинення провадження в справі та просив суд зупинити провадження по справі до вирішення по суті та набрання законної сили рішення по справам № 522/834/17 та № 522/15352/16-а, що розглядаються Приморським районним судом м. Одеси та до кінцевого вирішення справи № 520/3156/16-ц, яка переглядається Касаційним цивільним судом ВСУ (т. 4, а.с. 159-162). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.03.2018 року було вирішено задовольнити клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_9 (т. 4, а.с. 197-201).

16 квітня 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_10 звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.01.2017 року. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на положеннями ч. 1 ст. 352 ЦПК України, якою встановлено, що особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, у зв`язку з чим апелянт користується своїм правом на апеляційне провадження. Також ОСОБА_1 зазначав, що 08.12.2014 року між апелянтом і ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого майнові права на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , перейшли до апелянта, тобто ОСОБА_1 є законним власником вказаної квартири; апелянту також відомо, що ОСОБА_2 отримано 12.08.2015 року Декларацію про початок виконання будівельних робіт № ОД 29, яка є дозвільним документом та надає йому право виконувати будівельні роботи. Після ознайомлення з оскаржуваним рішенням апелянту стало відомо про існування судового спору в якому ОСОБА_2 зобов`язано демонтувати частину паркану, за адресою: АДРЕСА_1 , в зазначеному судовому процесі на замовлення позивачів був виготовлений висновок № 31/08-2015, який в оскаржуваному рішенні вважається головним доказом по справі вже досліджувався в Апеляційному суді Одеської області та йому надавалась відповідна правова оцінка, а саме зроблено висновок, що паркан заважає потраплянню сонячних променів до приміщення, а не об`єкт будівництва. Тому апелянт просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (т. 4, а.с. 215-219). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.04.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_10 (т. 4, а.с. 235-236) та ухвалою від 05.05.2018 року призначено до розгляду (т.4, а.с. 238).

17.05.2018 року від позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 (т. 5, а.с. 34-42). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.10.2018 року було вирішено клопотання ОСОБА_2 про подання доказів задовольнити. Приєднано до матеріалів справи Висновок експерта № 39/18 від 11 липня 2018 року про проведення судової будівельно-технічної експертизи (т. 5, а.с. 100-102).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. 21 січня 2019 року було заявлено самовідвід суддів Драгомерецького М.М. та Черевко П.М., у зв`язку з їх участю в розгляді справи № 520/3156/16, предметом якої був житловий будинок АДРЕСА_1 , та в колегії суддів, і вказане рішення було скасовано в касаційному порядку (т. 5, а.с. 121-124). Відповідно до розпорядження керівника апарату Одеського апеляційного суду було здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, згідно якого було призначено новий склад колегії суддів: Ващенко Л.Г. та Таварткіладзе О.М. (т. 5, а.с. 125-126). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.01.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду (т. 5, а.с. 127-129).

04.06.2019 року ОСОБА_2 надіслав клопотання про зупинення провадження в справі до вирішення по суті та набрання законної сили рішенням по справі № 522/834/17 (т. 4, а.с. 149-152). 10.06.2019 року позивачі подали до суду заперечення на клопотання про зупинення провадження в справі (т. 5, а.с. 147-177). В подальшому вказане клопотання не було підтримано стороною, а тому не розглядалось судом апеляційної інстанції.

Крім того, 10.06.2019 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали заяву про відвід судді Таварткіладзе О.М. (т. 5, а.с. 178-179). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.06.2019 року заяву про відвід було задоволено частково та відведено суддю Таварткіладзе О.М. (т. 5, а.с. 180-182). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2019 року суддю Таварткіладзе О.М. було замінено на суддю ОСОБА_11 С.О. (т. 5, а.с. 219).

12.07.2019 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 подала до суду додаткові пояснення до апеляційної скарги (т. 5, а.с. 187-193).

19.06.2019 року та 09.10.2019 року ОСОБА_3 подавала до суду клопотання про приєднання до матеріалів цієї справи (№ 520/3572/16-ц) копії матеріалів справи № 520/17078/14-ц (т. 5, а.с. 218).

В судовому засіданні 21 жовтня 2019 року представники позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 проти задоволення апеляційної скарги заперечували. Апелянт ОСОБА_1 та представник апелянта ОСОБА_2 ОСОБА_6 просили задовольнити апеляційні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явились, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що своїми діями відповідач порушив право позивачів на володіння та користування земельними ділянками та спричинив їм шкоду: будівництво ведеться з порушенням пожежних, санітарних, будівельних норм та правил, норм інсоляції і фактично забудовником здійснено будівництво не того будинку, на будівництво якого він мав право, а побудований багатоквартирний будинок (4 поверхи, 59 квартир). Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вирішив їх задовольнити.

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційні скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами в процесі розгляду справи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками суміжних з відповідачем ОСОБА_2 земельних ділянок. Вказане підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 17.07.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 площею 0,0799га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0317 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . А відповідно до державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1 759385 Красота Світлана ОСОБА_15 є власником земельної ділянки площею 0,0688, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом позовних вимог є знесення самочинно збудованого будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 1305,4 кв.м., житловою 583,7 кв.м., як зазначено в Декларації про початок виконання будівельних робіт (т. 1, а.с. 11-15).

В процесі розгляду справи з метою перевірки доводів апеляційних скарг, пояснень сторін та правильного вирішення справи по суті апеляційним судом була отримана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якої вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2014 року був власником житлового будинку, загальною площею 150,7 кв.м., житловою 55 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , який в подальшому було знищено.

Земельна ділянка площею 0,0799 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 також належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 562 від 17.07.2014 року. Однак, вподальшому, 24.07.2017 року вказана земельна ділянка була зареєстрована за ОБ`ЄДНАННЯМ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ АДРЕСА_4 139 АДРЕСА_5 ».

Отже, як вбачається з матеріалів справи, було встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами в справі за адресою АДРЕСА_1 був побудований багатоквартирний будинок (4 поверхи, 59 квартир).

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що адреса спірного нерухомого майна змінювалась, зокрема 31.07.2017 року були внесені зміни в адресу: АДРЕСА_6 , а 07.08.2017 року адреса АДРЕСА_7 .

Тобто, мова фактично йде про одне й те ж спірне нерухоме майно чотириповерховий багатоквартирний будинок, адреса якого змінювалась з АДРЕСА_7 .

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ЛЮСТДОРФ 139/1» звертались до суду з клопотанням про вступ в справу в якості третьої особи на стороні відповідача з метою забезпечення і захисту прав власників, належного утримання спільного майна будинку за вказаною адресою тощо. При цьому заявник подав до суду список співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яких, станом на подання клопотання 22.02.2018 року, налічувалось 26 (по одному від кожної квартири відповідно до номеру) (т. 4, а.с. 89-91, 104-11). З наведеного вбачається, що предмет спору даної справи нерухомий об`єкт багатоквартирний житловий будинок, адреса якого змінювалась з АДРЕСА_7 , право власності на яке зареєстровано за співвласниками спірного будинку.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до положень чч. 1-3 ст. 55 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки до участі в справі не були залучені всі особи, права, свободи та інтереси яких можуть бути вирішені в результаті розгляду даної справи, а саме співвласники багатоквартирного житлового будинку, який фактично являється предметом спору та який за вимогою позивачів підлягає знесенню, а апеляційний суд позбавлений права притягувати нових учасників справи на стадії апеляційного розгляду, тому на підставі ст. 376 ЦПК України суд скасовує оскаржуване рішення та ухвалює нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2017 року задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 січня 2017 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про знесення об`єкта самочинного будівництва, - відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Л.Г. Ващенко

С.О. Погорєлова

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

21.10.2019 року м. Одеса