Справа № 314/2386/19
Провадження № 2/314/954/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

справа № 314/2386/19;

провадження № 2/314/954/2019;

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 ;

- відповідач ОСОБА_3 ;

- відповідач ОСОБА_4 , яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитрівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитрівна про визнання права власності на спадкове майно,

за участю: представника позивача адвоката Василега І.М.,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач звернулася до суду 30.05.2019 року з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитріївна, про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть актовий запис № 6909, серія НОМЕР_1 від 28.10.2014 року, яке видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Після смерті якого відкрилася спадщина за законом на спадкове майно у вигляді: Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 ; Ѕ частки садового будинку АДРЕСА_2 і земельної ділянки під будинком, які розташовані на території Тернівської сільської ради Вільнянського районну Запорізької області в кооперативі «Губенське»; Ѕ частки автомобіля марки «Шевролет» державний номер НОМЕР_2 ; Ѕ частки автомобіля марки «HONDA» випуску 2008 року державний номер НОМЕР_3 ; Ѕ частки земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0036, площею 12,33 га, розташованої на території Карло-Марксівської сільської Ради Бердянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ; Ѕ частки грошових вкладів в ПАТ "Державний ощадний банк України" ПАТ "БМ Банк", АТ "Комерційний банк "ПриватБанк"; 8381 штуки цінних паперів ТОВ "Колегія-Цінні Папери", що зберігаються у Емітента ПАТ "Карлберг Україна"; Ѕ частки будівельних матеріалів гаражу № АДРЕСА_3 в ГСК "Волгарь" (м. Запоріжжя, вул. Волгоградська). Інша Ѕ частина вищезазначеного майна є власністю позивача, оскільки набуте під час перебування в шлюбі з ОСОБА_6 .

Позивач прийняла спадщину шляхом звернення до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., відповідачі також звернулися до нотаріусу з заявами про прийняття спадщини за законом.

Згідно до ухвали про затвердження мирової угоди від 24.10.2018 року ухваленою Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/5255/16-ц між позивачем та відповідачами було поділено спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 .

Згідно до розписки від 08.12.2018 року позивач розрахувалася в повному обсязі з відповідачами, згідно до ухвали про затвердження мирової угоди від 24.10.2018 року ухваленою Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/5255/16-ц щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Згідно до свідоцтва про право власності виданого 30.03.2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., позивач є власником Ѕ частки садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою реалізації свого права на спадщину у вигляді Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_6 на Ѕ частку. Постановою від 18.04.2019 року № 516/02-31 в оформленні права на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Враховуючи викладене, позивач не має можливості оформити право власності на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила суд задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що зазначені у позові.

Відповідач в особі голови Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , яка діє від імені малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду повідомлення про розгляд справи без її участі.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

30.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно (суддя Беспалько Т.Д.).

Ухвалою суду від 03.06.2019 року позов залишений без руху.

19.06.2019 року на виконання ухвали суду позивач надала уточнену позовну заяву.

19.09.2019 року відповідно до ст. 14 ЦПК України справа надійшла в провадження судді Кіяшко В.О. у зв`язку з відстороненням судді Беспалько Т.Д. від здійснення правосуддя на підставі рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 09.09.2019 року.

09.10.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області.

07.11.2019 року у судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 07.11.2019 року клопотання представника позивача задоволено, від приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. (адреса: вул. Шкільна /Фортечна, буд. 40/7 м. Запоріжжя, 69002, тел. НОМЕР_4 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4) витребувано завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07.11.2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

03.12.2019 року на виконання ухвали суду від 07.11.2019 року на адресу суду надійшла спадкова справа заведена після смерті ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку долучено до матеріалів справи.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом у вигляді: Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 ; Ѕ частки садового будинку АДРЕСА_2 і земельної ділянки під будинком, які розташовані на території Тернівської сільської ради Вільнянського районну Запорізької області в кооперативі «Губенське»; Ѕ частки автомобіля марки «Шевролет» державний номер НОМЕР_2 ; Ѕ частки автомобіля марки «HONDA» випуску 2008 року державний номер НОМЕР_3 ; Ѕ частки земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0036, площею 12,33 га, розташованої на території Карло-Марксівської сільської Ради Бердянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; Ѕ частки грошових вкладів в ПАТ "Державний ощадний банк України" ПАТ "БМ Банк", АТ "Комерційний банк "ПриватБанк"; 8381 штуки цінних паперів ТОВ "Колегія-Цінні Папери", що зберігаються у Емітента ПАТ "Карлберг Україна"; Ѕ частки будівельних матеріалів гаражу № АДРЕСА_3 в ГСК "Волгарь" (м. Запоріжжя, вул. Волгоградська). Інша Ѕ частина вищезазначеного майна є власністю позивача, оскільки набуте під час перебування в шлюбі з ОСОБА_6 .

Позивач та відповідачі прийняли спадщину, оскільки вчасно звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Згідно до ухвали про затвердження мирової угоди від 24.10.2018 року ухваленою Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/5255/16-ц між позивачем та відповідачами було поділено спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 .

Згідно до розписки від 08.12.2018 року позивач розрахувалася в повному обсязі з відповідачами, згідно до ухвали про затвердження мирової угоди від 24.10.2018 року ухваленою Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/5255/16-ц щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Згідно до свідоцтва про право власності виданого 30.03.2016 року ОСОБА_7 , приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу позивач є власником Ѕ частки садового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою реалізації свого права на спадщину у вигляді Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 померлого чоловіка ОСОБА_6 на Ѕ частку. Постановою від 18.04.2019 року № 516/02-31 в оформленні права на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Враховуючи викладене, позивач не має можливості оформити право власності на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно п.п. 2, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.

За ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обраним позивачами предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст. 16 ЦК України, є визнання права власності на спадкове майно.

Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності в порядку спадкування випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1216, 1218, 1261-1265, 1296 ЦК України, згідно якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з чим, особа спадкоємець за законом після смерті спадкодавця, який має намір прийняти спадщину і вважає, що в нього є всі законні на це підстави, має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в тому разі якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є чоловіком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого міським відділом ЗАГС м. Мелітополь Запорізької області, актовий запис № 1835, серія НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28.10.2014 року, актовий запис № 6909, серія НОМЕР_1 .

Згідно до ухвали про затвердження мирової угоди від 24.10.2018 року ухваленою Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/5255/16-ц між позивачем та відповідачами було поділено спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 .

Згідно до розписки від 08.12.2018 року позивач розрахувалася в повному обсязі з відповідачами, згідно до ухвали про затвердження мирової угоди від 24.10.2018 року ухваленою Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/5255/16-ц щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Згідно до свідоцтва про право власності виданого 30.03.2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., позивач є власником Ѕ частки садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою реалізації свого права на спадщину позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д.

Постановою від 18.04.2019 року № 516/02-31 в оформленні права на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Враховуючи викладене, позивач не має можливості оформити право власності на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю від 20.11.1995 року серія ЗП00004-004172 виданого Головою Тернівської сільської ради народних депутатів ОСОБА_6 є власником земельної ділянки (цільове призначення садівництво) площею 0,10 га, розташованої на території Тернівської сільської ради, що також підтверджується й наданим позивачкою Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.04.2013 року за № НВ -013.

Згідно до ухвали про затвердження мирової угоди від 24.10.2018 року ухваленою Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/5255/16-ц за позивачем визнано право власності на 1/2 частки садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (зазначена Ѕ частка будинку є майном, яке набуте у порядку спадкування після смерті чоловіка) та власником Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське» (зазначена Ѕ частка є майном, як набуте під час перебування у шлюбі з чоловіком), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.04.2019 року за № 163378901, проте на іншу Ѕ частку земельної ділянки через нотаріальну контору отримати свідоцтво на право власності за законом після смерті чоловіка не має можливості, оскільки є втрачений Державний акт на право приватної власності на землю від 20.11.1995 року серія ЗП00004-004172 виданого Головою Тернівської сільської ради народних депутатів, що підтверджується постановою від 18.04.2019 року № 516/02-31.

Спадковим майном, право власності на яке просить визнати позивач, є Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське», державну реєстрацію якої померлий ОСОБА_6 за життя не встиг провести.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України від 01липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Судом встановлено, що згідно до ухвали про затвердження мирової угоди від 24.10.2018 року ухваленою Вільнянським районним судом Запорізької області по справі № 314/5255/16-ц між позивачем та відповідачами було досліджувалось належність ОСОБА_6 Ѕ частки земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське», таким чином, факт належності на праві власності померлому ОСОБА_6 зазначеного майна знайшло своє підтвердження, незалежно від дотримання процедури реєстрації такого права, яка засвідчує лише офіційне визнання і підтвердження державою наявності в особи цього права.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Статями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом № 3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод на національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певні свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але у всякому випадку, забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч. 1 ст. 1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України).

При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають не лише на підставі договорів і інших угод, але і на підставі рішення суду.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності позивача на житловий будинок, оскільки матеріалами справи наявність такого права і правомірність його набуття підтверджені належними і допустимими доказами. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає.

Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 768,40 грн., вони понесені та сплачені позивачем і в силу ст. 141 ЦПК України підлягають зарахуванню на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.16, 328, 392, 1225, 1261, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України, ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку земельної ділянки (кадастровий номер :06:001:0017) під будинком, яка розташована на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області в кооперативі «Губенське» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16.12.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_7

Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Дар`я Дмитрівна, адреса: АДРЕСА_8.

Суддя

Вікторія Олександрівна Кіяшко 16.12.2019