Провадження № 2/521/900/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просив суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою № 3 в будинку № 5 по вул. Маршала Бабаджаняна в м. Одесі, та встановити порядок виконання рішення суду.
Свої вимоги мотивує тим, що він є відповідальним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, на підставі Посвідчення на право заняття службової житлової площі № 954 від 25.10.1988 р., яке було видано його покійній дружині. Дану житлову площу займають він та син його покійної дружини відповідач у справі, який в даній квартирі не проживає та не зявляється, жодної допомоги для утримання квартири не надає та добровільно з реєстрації не знімається. За даних обставин вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг у звязку з реєстрацією відповідача в квартирі, та вимушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.
Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та слухати справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялася за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 посвідченням на право заняття службовою житловою площею № 954 від 25.10.1988р. видано квартиру АДРЕСА_2 (нині Маршала Бабаджаняна) в м. Одесі, разом із ОСОБА_3, проживають чоловік ОСОБА_1, син ОСОБА_2 (а.с. 11)
12.04.1998 р. померла ОСОБА_3, яка була дружиною позивача та матірю відповідача у справі. (а.с. 6, 10)
Судом встановлено, що згідно з довідкою (виписки із домової книги про склад сімї і реєстрації) № 431 від 07.06.2018 року відповідальним наймачем квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 Крім того, за вказаною адресою, зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с. 11)
Відповідно до ОСОБА_3 з Розпорядження голови Малиновської районної адміністрації № 153/01-06 від 27.04.2018р. однокімнатну, ізольовану квартиру № 3, житловою площею 14,8 кв.м., в будинку № 5 по вул. Маршала Бабаджаняна виключено із числа службових, та укладено договір найму з ОСОБА_1 на дану житлову площу на склад сімї 2 чоловіка (він, син ОСОБА_2П.). (а.с. 10)
Згідно акту про не проживання від 24.06.2018р., складеного сусідами позивача, підписи яких завірено начальником дільниці № 7 КП ЖКС «Черьомушки», відповідач не проживає у вказаній квартирі з більш ніж 20 років. (а.с. 9)
Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Відтак, судом встановлено, що відповідач у справі зловживає спиртними напоями, веде аморальний образ життя, за місцем реєстрації не проживає та не цікавиться житлом.
Згідно ст. 71 ч.1 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, встановлених даною нормою закону, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування відповідним житловим приміщенням.
Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Як розяснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та за таких обставин підлягає задоволенню.
При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації.
Керуючись ст.ст. 76-80, 83, 89, 258, 259, 263- 265, 268, 281, 282, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 3 в будинку № 5 по вул. Маршала Бабаджаняна в м. Одесі.
Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН