Провадження № 6/161/82/19
У Х В А Л А

27 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника стягувача ОСОБА_2,

приватного виконавця -- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_4 про заміну сторони її правонаступником,-

В С Т А Н О В И В :

17.01.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_4 про заміну боржника у виконавчому провадженні відкритому на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги заяви мотивує тим, що на виконання рішення суду про стягнення заборгованості ПАТ «Дельта Банк» отримав виконавчий лист та предявив його до виконання приватному виконавцю ОСОБА_3 03.07.2018 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження.

14.12.2018 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено Договір про переведення боргу. ОСОБА_4 стала новим боржником у зобовязаннях перед ПАТ «Дельта Банк».

А тому, просить замінити боржника у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 161/13705/15-ц з ОСОБА_5 на ОСОБА_4

Заявник ОСОБА_4 та заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися. Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник стягувача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви заперечував. Вказував на те, що переведення боргу не можливе без згоди кредитора, а банк такої згоди не надавав. Про укладення такого договору банк дізнався з матеріалів заяви, які були направлені йому судовм.

Приватний виконавець ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви заперечував.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що остаточне рішення у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалене 11 жовтня 2016 року.

На виконання вказаного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області ухваленого, стягувачу ПАТ «Дельта Банк» видано виконавчий лист №161/13705/15-ц від 08.12.2016.

Виконавчий документ перебуває на виконанні, 03.07.2018 приватним виконавцем ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з боржника ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором.

14.12.2018 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір про переведення боргу згідно кредитного договору № 1002-0171002/ФКВ від 31.10.2012 укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк». Банк не є учасником даного договору.

Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією. Пунктом 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст.509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 1 статті 510 ЦК передбачено, що сторонами в зобовязанні є боржник і кредитор.

Отже, зобовязання є правовідношенням між конкретно визначеними особами сторонами зобовязання.

Разом з тим закон встановлює обмеження на заміну боржника в зобовязанні поза волею кредитора.

Згідно з ст.520 ЦК боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Вищевказана норма має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваного ризику невиконання зобовязання внаслідок заміни особи боржника.

В судовому засіданні судом не встановлено, що дана заміна боржника не суперечить інтересам стягувача. Заявником не подано доказів про те, що ПАТ «Дельта Банк» належним чином повідомлений про заміну боржника у даних правовідносинах, давав згоду на таку заміну, або ж проведена заміна боржника визнана стягувачем і останній не заперечує щодо переведення боргу та стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4

Як встановлено в судовому засіданні, кредитор -- ПАТ «Дельта Банк» заперечує щодо заміни боржника у зобовязанні, щодо виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а відтак відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 260, 442 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 510,520 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну сторони її правонаступником - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 27.02.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій