ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/935/19 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Міщій О. Я.,

з участю секретаря - Костів Х.Ю.

та сторін: представника позивачки - ОСОБА_7

представника ОК "Житлобуд-Люкс" - Мокрія П.І.

третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_9 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2016 року, ухваленого суддею Сташків Н.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до обслуговуючого кооперативу "Житлобуд-Люкс", третя особа - ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлобуд-Люкс» (далі - ОК «Житлобуд-Люкс») про визнання права власності на квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що 04 січня 2007 року між приватним підприємством «Приватбуд-А» (далі - ПП «Приватбуд-А») та ОСОБА_6 укладено договір про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва № 2, за умовами якого ПП «Приватбуд-А» взяло на себе зобов`язання за рахунок коштів ОСОБА_6 провести будівництво двохкімнатної квартири НОМЕР_2 площею 68 кв.м. по АДРЕСА_2 .

11 травня 2011 року між ОСОБА_6 , як первісним кредитором, та позивачем ОСОБА_4 , як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права дольовика за договором про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва № 2.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2013 року за позивачем визнано майнове право на спірну квартиру.

15 грудня 2012 року за договором про передачу майна та акту приймання передачі майна, майнові права на спірну квартиру перейшли від ПП «Приватбуд-А» до відповідача ОК «Житлобуд-Люкс».

Відповідач у свою чергу, на підставі договору № 47 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва від 04 січня 2014 року, відчужив спірну квартиру в користь ОСОБА_5 , якій було видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 27 серпня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним зазначений договір № 47 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, укладений між ОСОБА_5 та ОК «Житлобуд-Люкс», та свідоцтво про право власності на спірну квартиру, видане на ім`я ОСОБА_5

Вказаним судовим рішенням також встановлено, що позивач здійснила повну оплату вартості квартири та набула право переходу прав власності на неї, за умови врегулювання майнових відносин з відповідачем ОК «Житлобуд-Люкс», а саме відшкодування додаткових сум грошових коштів, які були витрачені ним на добудову будинку.

Позивачем на виконання зазначених умов було доплачено відповідачу суму залишку вартості квартири у розмірі 6 871,00 грн. Однак, відповідач ОК «Житлобуд-Люкс», після вчинення зазначених дій позивачем, не визнає її право на спірну квартиру.

З цих підстав позивач вважає, що її майнові права є порушеними, а тому вона просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 червня 2016 року у позові ОСОБА_4 відмовлено.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Верховного Суду від 19 червня 2019 року ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 19 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вказує на те, що суд першої інстанції порушив норм матеріального та процесуального права, не надав жодної юридичної оцінки бездіяльності відповідача ОК "Житлобуд-Люкс" на предмет ненадання ним, як забудовником, до органу державної реєстрації прав власності на нерухоме майно документів, які необхідні для оформлення права власності за позивачкою на спірну квартиру. Зазначає, що Тернопільський міськрайонний суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту порушеного права з огляду на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом; не вказав у який інший спосіб позивачка може захистити своє право вимоги переходу права власності на спірну квартиру, тим самим не надавши юридичну оцінку спірним правовідносинам та допустивши при цьому їх юридичну невизначеність.

У відзиві на апеляційну скаргу ОК "Житлобуд-Люкс" вказує на те, що судом не враховано ту обставину, що позивачка та відповідач не перебувають у договірних відносинах, позивачка не є членом кооперативу та майнові права між сторонами не врегульовані, оскільки ОСОБА_4 не оплатила вартість квартири після добудови. Так згідно протоколу №14 від 21 грудня 2013 року рішенням загальних зборів членів ОК "Житлобуд-Люкс" вартість квартири НОМЕР_1 становить 650 дол. США за кв .м . Однак позивачкою на рахунок кооперативу було доплачено на власний розсуд тільки 6 871,00 грн., що не відповідає сумі залишку вартості квартири.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав із викладених ній обставин та просив її задовольнити.

Представник ОК "Житлобуд-Люкс" та третя особа - ОСОБА_5 апеляційної скарги не визнали.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вірно виходив з відсутності правових підстав для задоволення вимог.

За змістом частини першої статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 04 січня 2007 року між приватним підприємством «Приватбуд-А» (виконавцем) та ОСОБА_8 (дольовиком) укладено договір №2 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, відповідно до якого виконавець приймає у дольову участь, а дольовик фінансує будівництво двокімнатної квартири НОМЕР_2, поверх 2 , проектною загальною площею 68 кв.м. у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.4.2. зазначеного договору, виконавець забезпечує оформлення документації при підготовці проекту рішення на визнання права власності за дольовиком на проінвестовану загальну площу житла.

11 травня 2011 року між ОСОБА_8 , як первісним кредитором, та ОСОБА_4 , як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги.

Відповідно до п.1.1. договору відступлення права вимоги, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права дольовика за договором про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва №2 від 04 січня 2007 року, укладеного між ПП «Приватбуд-А» та ОСОБА_8 на фінансування бу- дівництва двокімнатної квартири НОМЕР_2, поверх 2 , проектною загальною лощею 68 кв.м. в 45-ти квартирному житловому будинку в АДРЕСА_2 .

Згідно з п.1.2. договору відступлення права вимоги, фінансування; будівництва квартири проведено в сумі 82276,20 гривень, що підтверджується квитанціями банку.

15 грудня 2012 року, між ПП «Приватбуд-А» та ОК «Житлобуд-Люкс» укладено договір про передачу майна, відповідно до умов п. 2.1. якого ПП "Приватбуд-А» зобов`язується передати, а ОК «Житлобуд-Люкс» прийняти:

- б`єкт незавершеного будівництва житлового будинку, який знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 040020022;

- будівельний майданчик (фронт робіт), який знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_2 та розташований на земельній ділянці АДРЕСА_2 , кадастровий номер 040020022;

- будівельні матеріали, затрачені на будівництво 45-ти квартирного житлового линку, який знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 040020022;

- оригінал проектної документації на будівництво 45-ти квартирного житлового іинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з п.3.1. договору про передачу майна, передача-приймання майна, наченого в п.2.1. даного договору, оформляється актом прийому-передачі та підписанням довідки про розмір витрат на виконані будівельні роботи, матеріали та послуги, що виникли в процесі виробництва.

Відповідно до акту приймання-передачі від 15 грудня 2012 року (до говору про передачу майна від 15 грудня 2012 року), ПП «Приватбуд-А» педало ОК «Житлобуд-Люкс» майно у повному обсязі, відповідно до умов зазначеного договору.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 25 березня 2013 року за позивачем ОСОБА_4 визнано майнове право на дво- кімнатну квартиру НОМЕР_2 на другому поверсі, проектною загальною площею 68 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до сплачених коштів, згідно договору №2 від 04 січня 2007 року, укладеного з ПП "Приватбуд-А".

На підставі договору №47 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва від 04 січня 2014 року, ОК «Житлобуд-Люкс» відчужив квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_5 .

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 27 серпня 2015 року визнано недійсним договір №47 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, укладеного 04 січня 2014 року між ОСОБА_5 та ОК «Житлобуд-Люкс» та визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , серія та номер НОМЕР_3, видане на ім`я ОСОБА_5 державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 14 квітня 2014 року.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 13 березня 2014 року №ТП84, 45-ти квартирний житловий будинок з творчими майстернями за адресою: АДРЕСА_2, 3 категорія , вважається закінченим об`єктом будівництва, готовим до експлуатації.

Як слідує із зазначеної декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 294,8 тисяч гривень, у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи у розмірі 270 тисяч гривень, та витрати на машини, обладнання та інвентар у розмірі 24,8 тисяч гривень.

21 вересня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася до відповідача ОК «Житлобуд-Люкс» із заявою на видачу рахунку для доплати за квартиру та документів, необхідних для оформлення права власності на квартиру, що підтверджується описом до цінного листа на ім`я ОК «Житлобуд-Люкс» від 21 вересня 2015 року, фіскальним та службовим чеками від 21 вересня 2015 року, виданими ТД УДПГТЗ «Укрпошта». Однак зазначені заяви повертались засобами поштового зв`язку без вручення адресату.

З відповіді №56 ОК «Житлобуд-Люкс» від 04 травня 2016 року вбачається, що вартість спірної квартири, відповідно до загальних зборів кооперативу 21 грудня 2013 року, визначено в розмірі 40358,5 доларів США. ОК «Житлобуд-Люкс» запропоновано ОСОБА_4 вступити у члени кооперативу та доплатити вартість квартири.

06 жовтня 2015 року позивач сплатила на банківський рахунок відповідача кошти в сумі 6871 гривень, в рахунок доплати вартості спірної квартири, що підтверджується платіжним дорученням №2 від 06 жовтня 2015 року, при цьому сума доплати не була узгоджена з відповідачем.

Позивач звернувся з позовом про визнання права власності через невизнання її права на спірну квартиру з боку відповідача.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (частина друга статті 331 ЦК України).

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрою територій.

До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належить проведення робіт з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством (стаття 14 цього Закону).

Відповідно до п.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 13 квітня 2011 року, № 461 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I - III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

За змістом Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМ України, від 17 жовтня 2013 року, № 868 державна реєстрація права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна проводиться після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності лише на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що будинок прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 13 березня 2014 року №ТП84, 45-ти квартирний житловий будинок з творчими майстернями за адресою: АДРЕСА_2, 3 категорія , вважається закінченим об`єктом будівництва, готовим до експлуатації.

Таким чином, у разі прийняття будинку в експлуатацію та не визнання прав на квартиру позивача, який в повному обсязі виконав його зобов`язання за умовами договору пайової участі, наявні підстави для визнання права власності.

Оскільки позивач не в повній мірі виконав зобов`язання щодо повної оплати вартості квартири, підстави для визнання права власності відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що будівництво спірної квартири проводилось як ПП "Приватбуд -А" згідно договору про дольову участь у будівництві житла, так і ОК "Житлобуд Люкс" за кошти дольовиків.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 27 серпня 2015 року, з урахуванням ухвали від 10 вересня 2015 року про виправлення описок у зазначеному рішенні, встановлено, що на добудову будинку і введення його в експлуатацію ОК «Житлобуд-Люкс» затрачено більше 2 мільйонів гривень, що приблизно становить 1/5 частину від прийнятого недобудованого майна.

Встановлено, що ПП "Приватбуд- А" своїх зобов`язань перед позивачкою не виконав, будівництво двокімнатної квартири по АДРЕСА_2 не здійснив. Майнові права щодо незавершеного будинку, у якому розміщена вказана квартира, передано ОК "Житлобуд Люкс", який проводив добудову, в тому числі і за рахунок додаткових внесків дольовиків. Вказаних обставин сторони не заперечували.

З відповіді №56 ОК «Житлобуд-Люкс» від 04 травня 2016 року вбачається, що вартість спірної квартири, відповідно до загальних зборів кооперативу 21 грудня 2013 року, визначено в розмірі 40358,5 доларів США. ОК «Житлобуд-Люкс» запропоновано ОСОБА_4 вступити у члени кооперативу та доплатити вартість квартири.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 27 серпня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_4 здійснила стовідсоткову оплату за квартиру на підставі договору дольової участі в розмірі 15000 доларів США, та за умови врегулювання майнових відносин з ОК «Житлобуд-Люкс», набула право переходу на неї.

Таким чином, позивачка має права на набуття права власності на квартиру за умови врегулювання майнових відносин з ОК «Житлобуд-Люкс». Однак на час вирішення спору майнові відносини між сторонами не врегульовані .

Посилання представника позивачки на те, що позивачка 06 жовтня 2015 року сплатила на банківський рахунок відповідача гроші в сумі 6871 гривень, в рахунок доплати вартості спірної квартири, виходячи із зазначеної відповідачем у декларації про готовність об`єкта - 45-ти квартирного житлового будинку з творчими майстернями за адресою: АДРЕСА_2 , до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 13 березня 2014 року за №ТП84, суми затвердженої кошторисної вартості будівництва 294,8 тисяч гривень не може бути підставою для задоволення позову, оскільки вказана сума не погоджена відповідачем, що свідчить про існування спору з цього приводу.

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції вказав, що сплачена позивачкою сума 6871 гривень не відповідає розміру затрачених коштів на добудову будинку та заперечує факт домовленості з позивачкою щодо суми доплати.

За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що позивачкою не доведено врегулювання майнових відносин з відповідачем щодо сплати повної вартості квартири, а тому у суду не було правових підстав для задоволення вимог.

Слід також зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатись до суду з вимогою щодо захисту своїх прав, визначених законом, спрямованих на набуття права власності на квартиру після врегулювання майнових відносин з відповідачем.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 5 листопада 2019 року.

Головуючий: Г.М. Шевчук

Судді : О.Я. Міщій

Г.В. Бершадська