Справа № 521/1272/19
Провадження № 2о/521/74/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Гуревський В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

Заявник - ОСОБА_1

Представник заявника - адвокат

Заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась із заявою до суду, за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, за якою просила встановити юридичний факт належності документу, а саме, факт, що заповіт складено ОСОБА_3 на користь дочки ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. від 14 червня 1996 року за реєстровим № 4764, де прізвище спадкодавця вказане ОСОБА_3, фактично складений та належить ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати заявниці ОСОБА_3. Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається з прав спадкодавця на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 Права покійної ОСОБА_3 на вказану частку підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 09 січня 1996 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів НОМЕР_1. Інша половина зазначеної квартири належить заявниці ОСОБА_1 на підставі договору міни від 14.06.1996 року та Реєстраційного посвідчення НОМЕР_3 від 19.06.1996 року.

14.06.1996 року мати заявниці ОСОБА_3 склала заповіт, у якому належну їй частку квартири АДРЕСА_1 заповіла своїй дочці - ОСОБА_1. Заповіт посвідчено Криворотенко Л.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. У встановлений законом строк, а саме 13.08.2018 року, вважаючи себе спадкоємицею померлої, заявниця звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3

За заявою державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу № 569/2018. Згідно листа № 149/02-14/г від 16.01.2019 р. нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна матері, посилаючись на те, у наданих документах є розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть матері, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 року Одеським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеської області серія НОМЕР_2, прізвище записано як - "ОСОБА_3"; а у заповіті, посвідченим Криворотенко Л.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 14.06.1996 року за реєстровим № 4764, прізвище записано як - "ОСОБА_3". З питання встановлення зазначеного факту заявниці рекомендовано звернутися до суду.

Заявниця в судовому засіданні підтримала свою заяву, просила її задовольнити.

Заінтересована особа: ОСОБА_2, яка є рідною сестрою заявниці ОСОБА_1, і спадкоємицею за законом, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, підтвердила факт, який просить встановити заявниця.

Заслухавши позицію заявниці, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати заявниці ОСОБА_3 згідно копії свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року Одеським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеської області серія НОМЕР_2.

Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається з прав спадкодавця на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 Права покійної ОСОБА_3 на вказану частку підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 09 січня 1996 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів НОМЕР_1.

Інша половина зазначеної квартири належить заявниці ОСОБА_1 на підставі договору міни від 14.06.1996 року та Реєстраційного посвідчення НОМЕР_3 від 19.06.1996 року.

14.06.1996 року мати заявниці ОСОБА_3 склала заповіт, у якому належну їй частку квартири АДРЕСА_1 заповіла своїй дочці - ОСОБА_1. Заповіт посвідчено Криворотенко Л.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Заповіт від імені ОСОБА_3 складений російською мовою.

ОСОБА_1 (у дівоцтві ОСОБА_3) є дочкою ОСОБА_3, про що свідчить відповідне свідоцтво про народження НОМЕР_4 та свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_5, за яким заявниця змінила прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_2».

У встановлений законом строк, а саме 13.08.2018 року, заявниця звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3

За поданою заявою державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу за № 569/2018.

Нотаріус у своєму листі № 149/02-14/г від 16.01.2019 р. роз'яснила, що у наданих документах є розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть матері, виданим 26 травня 2018 року Одеським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеської області серія НОМЕР_2, прізвище записано як - "ОСОБА_3"; а у заповіті, посвідченим Криворотенко Л.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 14.06.1996 року за реєстровим № 4764, прізвище записано як - "ОСОБА_3".

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги той факт, що на момент складання заповіту він оформлявся на російській мові, прізвище заявниці вказано російською - "ОСОБА_3", а також враховуючи, що, у наявних у суду документах повністю співпадають адреса проживання заявниці, її ім'я та по батькові, а також те, що розбіжність стосується однієї букви прізвища в написанні різними мовами: російською та українською, враховуючи визнання заяви заінтересованою особою та підтвердженням викладених обстави, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності померлій особі документа - заповіту від 14.06.1996 року.

Оскільки неусунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості прийняти спадщину за заповітом, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб'єктивних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом роз'яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1216 - 1218, 1225, 1233 ЦК України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити фактналежності документу, а саме факт, що заповіт, складений ОСОБА_3 на користь дочки ОСОБА_1, посвідчений Криворотенко Л.І. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 14.06.1996 року, за реєстровим № 4764, де прізвище спадкодавця вказане ОСОБА_3, фактично складений та належить ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду в повному обсязі складено 27 лютого 2019 року.

СУДДЯ В.К.Гуревський