Житомирський апеляційний суд
Категорія 28 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.

розглянувши у місті Житомирі в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 295/12760/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про надання дозволу на зняття батарей

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2019 року , яка постановлена суддею Перекупка І.Г. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про надання дозволу на зняття батарей з метою припинення нарахування послуг за централізоване теплопостачання, які надаються відповідачем неналежної якості.

25 серпня 2019 року ухвалою судді заява ОСОБА_1 була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків та в подальшому ухвалою від 11 вересня 2019 року була визнана судом неподаною та повернута позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Заявник посилається на ті обставини, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявником на виконання вимог ухвали від 15 лютого 2019 року було подано до суду відповідну заяву, в якій вона зазначала про наявність у неї доказів (документів), які вона зможе подати в судовому засіданні з метою підтвердження позовних вимог. Надати ксерокопії зазначених документів не має можливості через тяжке матеріальне положення. Проте, суд першої інстанції не надав належної оцінки даним обставинам та безпідставно визнав неподаною та повернув позивачу її заяву, чим порушив право на звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах передбачених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Богунського райсуду м.Житомира від 25 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків (а.с.5,6), через невідповідність її вимогам п.п.2, 4 ,6, 8, 9, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України та неподання до суду всіх наявних у неї доказів, що підтверджують обставини, на яких гуртуються позовні вимоги.

Копію зазначеної ухвали надіслано 29.08.2019 року заявнику рекомендованим листом та отримано особисто 06.09.2019 року.

Повертаючи 11 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , суд виходив з того, що у визначений судом строк зазначені в ухвалі суду від 25 серпня 2019 року недоліки виконані не були.

Проте такий висновок суду першої інстанції є передчасним.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна також містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як визначено ч.1 та 3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, 10 вересня 2019 року позивачем, з метою усунення недоліків зазначених в ухвалі судді від 25 серпня 2019 року, було подано до суду заяву, в якій ОСОБА_1 зазначала про наявність у неї доказів (документів), які вона зможе подати в судовому засіданні з метою підтвердження позовних вимог. Надати ксерокопії зазначених документів не має можливості через тяжке матеріальне положення, враховуючи, що вона є інвалідом 1-ї групи та отримує невелику пенсію.

З наведеного вбачається, що недоліки, зазначені в ухвалі судді від 25 серпня 2019 року позивачем були усунуті.

Як визначено ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1. ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя не звернув належної уваги на те, що позивач має право на обґрунтування своїх вимог саме тими обставинами, які вона вважає за потрібне вказати в позовній заяві.

Встановлення фактичних обставин справи, а також відповідність викладених обставин в тексті позовної заяви фактичним обставинам справи, дослідження доказів за діючим цивільно-процесуальним законодавством віднесено не до стадії відкриття провадження по справі, а до стадії судового розгляду.

Також суддя не врахував того, що згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску строку позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Як вбачається з тексту позовної заяви та заяви про усунення недоліків, поданої на виконання ухвали суду, позивач зазначила докази, які на її думку підтверджують обставини справи та зазначила про надання оригіналів доказів під час розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що достатніх підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу у суду не було.

З наведеного вбачається, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді