Провадження №2/389/36/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Знамянський міськрайонний суд Кіровградської області у складі:

головуючого судді Ябчик Н.М.,

при секретарі Данильчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знамянка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 37751 грн. 36 коп. Вказав, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим останнім підписано заяву без номеру від 26.08.2011 року. В подальшому він отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В результаті невиконання своїх фінансових зобовязань перед Банком, у останнього виникла заборгованість, яка складається із: заборгованості за кредитом 13987,23 грн.; заборгованості за відсотками 11191,57 грн.; заборгованості за пенею 10298,69 грн.; штрафу 500,00 грн. (фіксована частина), 1773,87 грн. (відсоткова складова). Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 26.08.2011 року, загальний розмір якої становить 37751 грн. 36 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідач у судове засідання зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і просить розглядати справу без його присутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг. Як наслідок відповідачем підписано заяву без номеру від 26.08.2011 року та отримано кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті невиконання своїх фінансових зобовязань перед Банком, у останнього виникла заборгованість, яка станом на 16.12.2018 року складається із: заборгованості за кредитом 13987,23 грн.; заборгованості за відсотками 11191,57 грн.; заборгованості за пенею 10298,69 грн.; штрафу 500,00 грн. (фіксована частина), 1773,87 грн. (відсоткова складова). Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 26.08.2011 року, загальний розмір якої становить 37751 грн. 36 коп.

Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з положенням ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з п.21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).

За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язання.

Відповідно до п.3 ч.1ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, погашення процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої підтверджується наданими позивачем доказами. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і не спростовувався.

Вирішуючи питання про стягнення пені та штрафів, суд враховує, що відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених в ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15).

Як зясовано, підстави для застосування неустойки позивачем доведені, але він не визначився з приводу різновиду неустойки, який підлягає застосуванню та пред'явив вимоги, які одночасному задоволенню не підлягають. Відтак, суд має можливість самостійно визначити, яка з пред'явлених вимог підлягає задоволенню та вважає за доцільне стягнути з відповідача лише штраф у розмірі 5% від суми заборгованості з урахуванням відсотків.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту 13987,23 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 11191,57 грн, та штрафу (процентна складова) в сумі1773,87 грн., всього - 26952 грн. 67 коп.

В частині вимог про стягнення заборгованості за пенею 10298,69 грн. та штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) слід відмовити з підстав, наведених вище.

Також у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.526, 549, 629, 642, 651, 653, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-288 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.08.2011 року в сумі 26952 (двадцять шість тисяч девятсот пятдесят дві) грн. 67 коп. та судовий збір у сумі 1371 (одна тисяча триста сімдесят одна) грн. 50 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне Товариство ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК", місце знаходження: вулиця Грушевського, буд.1Д, місто Київ, .

Відповідач ОСОБА_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1.

Суддя Знамянського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4