Провадження № 2/761/1336/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Шевченківського районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», про виселення без надання іншого жилого приміщення,

в с т а н о в и в:

04.05.2018 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Шевченківської районної в місті Києві державна адміністрація, згідно з якою позивач, враховуючи уточнену позовну заяву від 21.05.2018 року, просить суд: виселити ОСОБА_1 з кімнати №7 квартири АДРЕСА_1 без надання іншого приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з додатком №10 до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року №1112 «Про питання організації управління районами в м.Києві» до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації передано будинок АДРЕСА_1

Разом з тим, в ході перевірки, проведеною позивачем стосовно законності проживання мешканців в вищенаведеному будинку, було встановлено факт проживання ОСОБА_1 в кімнаті №7 квартири АДРЕСА_2.

В свою чергу, позивач зазначає, що відповідач проживає в кімнаті №7 квартири АДРЕСА_2 за відсутністю будь-яких правових підстав на це, а саме: в кімнаті він не зареєстрований, ордер йому не видавався.

За вказаних обставин, а також з урахуванням того, що відповідач, незважаючи на отримання позасудової вимоги стосовно добровільного звільнення займаної кімнати будинку, продовжує незаконно в ній проживати, позивач, посилаючись на положення ст.ст. 15, 58, 116 ЖК України, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 25.07.2018 року відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

24.09.2018 року до суду надійшли пояснення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» щодо позову, в яких третя особа просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та підтвердив, що заселився у спірне житло без законної на то підстави.

Третя особа свого представника у судове засідання не направила, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Разом з тим, як вбачається з пояснень третьої особи, остання просить розгляд справи проводити за відсутністю її представника.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що багатоквартирний будинок, розміщений за адресою: АДРЕСА_1, належить до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 10.12.2010 року №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві».

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, в ході перевірки, проведеною Управителем мікрорайону «Дегтярівська» стосовно законності проживання мешканців в вищенаведеному будинку, було встановлено факт проживання ОСОБА_1 в кімнаті №7 квартири АДРЕСА_2.

Вказаний висновок суду ґрунтується на наявному в матеріалах справи Акту обстеження кімнати №7 квартири АДРЕСА_3, затвердженого управителем мікрорайону «Дегтярівська» 09.01.2018 року.

Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, відповідач проживає в кімнаті №7 квартири АДРЕСА_3, за відсутністю будь-яких правових підстав на це, а саме: в кімнаті він не зареєстрований, ордер йому не видавався.

Так, відповідно до положень ст. 58 Житлового кодексу України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, який видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

В свою чергу, як встановлено в судовому засіданні, в тому числі й з пояснень відповідача, спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення, на відповідача не видавався, а згідно з Довідкою КК «Центр комунального сервісу» від 13.02.2018 року АДРЕСА_4, кім. 7, в м.Києві згідно архіву зареєстрованих не має.

При цьому, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Вимоги ПАТ «Трест «Київміськбуд-2» від 29.01.2016 року за №0187, про добровільне звільнення відповідачами спірної кімнати, відповідачі, незважаючи на її отримання ще 04.02.2016 року, продовжують незаконно в ній проживати (а.с. 9).

Між тим, відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 317 та ст. 391 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого приміщення.

Також, слід зазначити, що відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, врахувавши всі обставини по справі, зокрема те, що відповідач як на час звернення позивача до суду, так і станом на час розгляду справи без законних на те підстав продовжує проживати в спірній кімнаті, а визнання позову не суперечить закону, суд приходить до висновку, що відповідач підлягають виселенню зі спірної кімнати без надання йому іншого жилого приміщення.

Крім того, в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва», про виселення без надання іншого жилого приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з кімнати № 7 у квартирі АДРЕСА_5 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 22.02.2019 року.

Суддя: