Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/1715/18
Провадження № 2/644/804/19
19 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю. розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 644/1715/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 подав до суду позов, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 14.03.2008 року у загальному розмірі 2 236 643,18 грн., з яких: 1 166 607 грн. 54 коп. - основна сума боргу, 227 грн. 25 коп. винагорода відповідно до п. 2 договору позики, 315 750 грн. 36 коп. пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 104 994 грн. 67 коп. - 3% річних, 649 063 грн. 36 коп. - відсотки на рівні облікової ставки НБУ.
В обґрунтування вимоги позивач посилався на те, що 14.03.2008 року він уклав з ОСОБА_2 договір позики за умовами якого передав останньому грошові кошти в сумі 45 000 доларів США. ОСОБА_2 зобовязувався повернути позику до 14.03.2015 року, однак свого зобовязання не виконав.
Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі інтернет.
Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що 14.03.2008 року між сторонами було укладено договір позики за умовами якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 45 000 доларів США, які останній мав повернути позичальнику до 14.03.2015 року. Дана обставина підтверджується оригіналом договору позики від 14.03.2008 року, який був наданий позивачем. З наведеного випливає, що між сторонами склались договірні правовідносини з виконання грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не надав суду доказів на підтвердження належного і своєчасного виконання зобовязання з повернення ОСОБА_1 позики в сумі 45 000 доларів США, відтак суд приходить до висновку, що у правовідносинах, які склались між сторонами, наявне порушення відповідачем права позивача на своєчасне повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання ч. 1 ст. 550 ЦК України.
Наведені вище норми матеріального права суд застосовує для відновлення порушеного права позивача і стягує з відповідача, як суму основної заборгованості, розмір якої позивачем визначено в сумі 1 166 607 грн. 54 коп., що є еквівалентом 45 000 доларів США на час подачі позову у відповідності до офіційного курсу гривні встановленого НБУ, так і 315 750 грн. 36 коп. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за останні 12 місяців прострочення грошового зобовязання; 104 994 грн. 67 коп., що дорівнює 3% річних за період прострочення та 649 063 грн. 36 коп. відсотків за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ, при цьому, суд приймає до уваги, що стягнення відсотків на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та на підставі ст. 1048 ЦК України є правомірним, оскільки має різну правову природу, так як стягнення відсотків на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України є платою боржника за прострочення виконання грошового зобовязання, а стягнення відсотків на підставі ст. 1048 ЦК України є платою за користування чужими грошовими коштами.
Крім того, у відповідності до п. 2 договору позики від 14.03.2008 року суд стягує з відповідача на користь позивача 227 грн. 25 коп. у якості винагороди від суми боргу.
При визначенні розміру сум, які підлягають стягненню з відповідача, суд погоджується з відповідними розрахунками, які виконані і надані суду позивачем.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 79, 81, 89, 263-264 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 14.03.2008 року у загальному розмірі 2 236 643,18 грн., з яких: 1 166 607 грн. 54 коп. - основна сума боргу, 227 грн. 25 коп. винагорода відповідно до п. 2 договору позики, 315 750 грн. 36 коп. пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 104 994 грн. 67 коп. - 3% річних, 649 063 грн. 36 коп. - відсотки на рівні облікової ставки НБУ.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8810 грн. витрат на оплату судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 01.03.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя С.В. Шевченко