справа № 274/4022/18
провадження № 2/0274/649/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.02.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітніх: ОСОБА_3 (ОСОБА_4), ОСОБА_5 (ОСОБА_6), третя особа: Орган опіки та піклування в особі сектору опіки та піклування у справах дітей Бердичівського міського виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 (ОСОБА_4), ОСОБА_5 (ОСОБА_6), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування в особі сектору опіки та піклування у справах дітей Бердичівського міського виконавчого комітету про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку № 12 по вул. Луговій в м. Бердичеві Житомирської області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником вищезазначеного житлового будинку. В будинку також зареєстровані, однак не проживають його колишня дружина - ОСОБА_2 та її доньки від попереднього шлюбу: ОСОБА_3 (ОСОБА_4), ОСОБА_5 (ОСОБА_6). Відповідачі в будинку не проживають, не користуються житловою площею, не сплачують комунальних платежів, не несуть жодних витрат по утриманню приміщення та прибудинкової території, своїх речей у квартирі не зберігають.

Реєстрація відповідачів перешкоджає здійсненню позивачем належного права користування будинком, призводить до збільшення комунальних платежів, тому позивач просить: визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Лугова, 12.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2018 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом)сторін.

Позивач звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 також спрямувала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи в її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Причину неявки не повідомила.

Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування в особі сектору опіки та піклування у справах дітей Бердичівського міського виконавчого комітету надійшло письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, згідно висновку Органу опіки та піклування від 19.12.2018 року, вважають за доцільне визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку № 12 по вул. Луговій в м. Бердичеві Житомирської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку № 12 по вул. Луговій в м. Бердичеві Житомирської області, на підставі договору купівлі - продажу від 27.11.2007 року ( а.с. 17,18).

Відповідно до копії рішення Бердичівського міськрайонного суду від 25.07.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 26).

Згідно довідки МК ВЖРЕП № 7 від 30.07.2018 року та копії будинкової книги, за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Лугова, 12 прописані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його колишня дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 19,22-24).

Як вбачається з актів МК ВЖРЕП № 7 від 30.07.2018 року та 03.08.2018 року відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані, однак не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 20).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 9 від 13.12.2018 року, внесено зміни в актовий запис про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме: прізвище "Іващенко" змінено на "Меммедова", по батькові "Атіновна" на "Вугарівна" .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 7 від 13.12.2018 року, внесено зміни в актовий запис про народження ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме: прізвище "Іващенко" змінено на "Меммедова", по батькові "Атінівна" на "Вугарівна".

Згідно висновку від 19.12.2018 року Орган опіки та піклування в особі сектору опіки та піклування у справах дітей Бердичівського міського виконавчого комітету вважає доцільним визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Лугова, 12.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16,386 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема,- житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідачі будинком не користуються, з позивачем у будь-які відносини щодо користування його майном не вступали.

За змістом ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Як вбачається із приписів ч. 1, 2 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають, не є членами сім'ї позивача, не прагнули досягти з позивачем угоди про встановлення сервітуту і не вживали заходів щодо зняття з реєстрації свого місця проживання, суд вважає що права позивача, як власника приміщення, порушуються та підлягають захисту.

Згідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачі без поважних причини не проживають за місцем своєї реєстрації більше років, а тому вони мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Лугова, 12.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319, 401, 403 ЦК України, ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265,268,354 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітніх: ОСОБА_3 (ОСОБА_4), ОСОБА_5 (ОСОБА_6), третя особа: Орган опіки та піклування в особі сектору опіки та піклування у справах дітей Бердичівського міського виконавчого комітету про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 (ОСОБА_4), неповнолітню ОСОБА_5 (ОСОБА_6) такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком № 12 по вул. Лугова в м. Бердичеві Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий Т.М.Вдовиченко