06.11.2019 Справа № 756/657/19
Справа ун. № 756/657/19
пр.№2/756/3054/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Пляса Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ТОВ « Управ- Дом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В

В січні 2019року представник позивача ТОВ «Управ-Дом» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 1391,16 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 18,54грн., та інфляційні втрати у сумі 100,93грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ «Управ-Дом`є управителем житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . 01.02.2012 між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення.

Позивач зобов`язання виконує належним чином. Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, з листопада 2015 року, складає 1391,16 грн.

22.11.2018 Оболонським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 2-н/756/542/18, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Управ- Дом» заборгованість за спожиті комунальні послуги.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2018р. по справі № 756/14598/18 судовий наказ скасовано за заявою боржника та одночасно роз`яснено право учасникам звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, інфляційні втрати та 3% річних у загальному розмірі 1510,63 грн., а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що у позивачем не надано підтвердження інформації, що позивач є власником даної квартири, окрім того відповідачем було здійснено сплату за спожиті комунальні послуги, які не відображені в розрахунках поданих до позовної заяви.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ТОВ «Управ-Дом» є управителем та здійснює забезпечення належної експлуатації, постачання комунальних послуг, технічного обслуговування, виконання поточного ремонту житлового комплексу, його інженерного обладнання, належного санітарно-технічного стану прибудинкової території, збирання квартирної плати, плати за частку у спільних витратах по утриманню будинку, плати за комунальні послуги від мешканців, орендарів, власників нежитлових приміщень, та інші послуги.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі- продажу квартири ( а.с.51-55).

З листопада по грудень 2015 року відповідач не оплачувала послуги з централізованого опалення, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої за вказаний період складає 1391,16 грн.

Між позивачем та відповідачем був укладений письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.162 ЖК Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно пункту 1 частини другої статті 21 Закону, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Також,згідно пункту третього частини другої зазначеної статті, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до положень статті 19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

При цьому, статтею 29 вказаного Закону, встановлено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. А кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені в договорі.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у з листопада по грудень 2015 року відповідач отримувала житлово-комунальні послуги, не відмовлялась від їх отримання у вказаний період часу. Доказів щодо звернення відповідача у встановленому порядку з претензіями щодо ненадання або надання неякісних житлово-комунальних послуг, відсутність споживача у даний період у квартирі, відсутності комунальних послуг у вказаній квартирі, суду не надано.

Вказане свідчить про те, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, внаслідок яких у відповідача виникло зобов`язання сплатити вартість спожитих житлово-комунальних послуг за ціною, яка була встановлена на дату споживання послуг.

.

Також суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, оскільки отримавши послугу з централізованого опалення, у відповідача виник обов`язок по його оплаті, а тому невиконання такого обов`язку призводить до настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання у відповідності з положеннями ст.625 ЦК України.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, а саме стягнути з відповідача заборгованість за оплату послуг з централізованого опалення, починаючи з листопада 2015 р. по грудень2015 року.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Суд вважає правильним з підстав, зазначених вище, задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача заборгованість за надані послуги централізованого опалення у розмірі 1391гривень 16 копійок; 18 гривень 54 копійок - три відсотки річних; 100 гривень 93 копійок - інфляційних збитків.

Розподіл судових витрат здійснюється судом у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ТОВ « Управ- Дом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» (04201, м. Київ, вул. Калнишевського, 7, оф. 994, ) заборгованість у розмірі 1510 грн. 63 коп., яка складається з: 1391 грн. 16 коп. - заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води з водовідведенням; 100 грн. 93 коп. - інфляційні втрати; 18 грн. 54 коп. - 3% річних від суми заборгованості та 1 921 грн. 00 коп. судового збору;

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя О.М. Луценко