Справа № 346/5302/18
Провадження № 22-ц/4808/1350/19
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Горейко М.Д., Матківського Р.Й.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційною скаргою представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Коломийського міськрайонного суду про забезпечення позову, постановлену суддею Беркещук Б.Б. 18 лютого 2019 року в м. Коломия,

в с т а н о в и в :

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подано позов до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору (а.с.1).

15 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про забезпечення позову по справі №346/5302/18 шляхом заборони Коломийському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області здійснювати відчуження (реалізацію) квартири АДРЕСА_1 на виконання виконавчого листа №346/7286/13, виданого Коломийським міськрайонним судом 26.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 461 291 грн боргу (а.с.6-8).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 18 лютого 2019 року заяву задоволено. Вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору шляхом заборони Коломийському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області здійснювати відчуження (реалізацію) квартири АДРЕСА_1 на виконання виконавчого листа №346/7286/13, виданого Коломийським міськрайонним судом 26.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 461 291 грн. боргу (а.с.12-13).

Не погодившись з ухвалою суду представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подав апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що на день розгляду клопотання про зупинення реалізації майна рішення суду від 22.01.2014 року, яким задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (поручителя) про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0036/82/88190 від 05.06.2008 року, набрало законної сили. Таким чином, оскаржуваною ухвалою суду зупинено реалізацію майна (квартири) на виконання виконавчого листа №346/7286/13, виданого Коломийським міськрайонним судом 26.02.2014 року.

З оскаржуваної ухвали не вбачається жодних мотивів та підстав, з яких суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову, не наведено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів щодо зупинення реалізації майна у разі задоволення позову може призвести до утруднення відновлення прав позивача, що суперечить п.5 ст.153 ЦПК України.

Рішенням суду від 22.01.2014 року у справі №346/7286/13 встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору від 05.06.2008 року та існування невиконаних грошових зобов`язань ОСОБА_1 перед банком. Вказане рішення суду позивач не оскаржувала, що свідчить про її згоду та визнання обставин, встановлених судом. Дані обставини залишені судом поза увагою, що призвело до постановлення незаконної ухвали з формальних міркувань.

Вказані дії позивача спрямовані виключно на перешкоджання примусового виконання органами державної виконавчої служби рішення суду про стягнення з боржника суми заборгованості шляхом реалізації квартири, що перебуває в іпотеці банку. Зазначене підтверджується також тим, що позивачем вже подавалась позовна заява про визнання кредитного договору від 05.06.2008 року недійсним та одночасно заява про забезпечення позову шляхом реалізації арештованого майна (квартири АДРЕСА_1 ). Вказана заява була задоволена судом, що призводить до зупинення виконання рішення суду. В подальшому, у зв`язку з неявкою позивача в судові засідання без поважних причин, позов ОСОБА_1 залишено судом без розгляду.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовити (а.с.17-18).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що, відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи заяву, суд виходив з положень ст.ст.149-154,157 ЦПК України, врахувавши, що заявниця звернулася до суду із позовом про визнання недійсним кредитного договору і невжиття заходів забезпечення позову може вплинути на права та інтереси заявниці, утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, встановивши відсутність обставин, визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України (зустрічне забезпечення), дійшов висновку про обґрунтованість заяви та відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Встановлено, що 22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подано позов до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору №014/0036/82/88190, укладеного 05.06.2008 року (а.с.1-4).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим що, в провадженні Коломийського міськрайонного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору №014/0036/82/88190, укладеного 05.06.2008 року. В даний час у Коломийському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 461 291 грн боргу за кредитним договором від 05.06.2008 року. Оскільки наявні підстави для визнання недійсним вказаного кредитного договору, то змушена подати заяву про забезпечення позову, так як за час розгляду справи може бути відчужений предмет іпотеки (квартира АДРЕСА_1 площею 72,56 кв.м). Неведене підтверджується постановленням 21.06.2017 року старшим державним виконавцем Юрчуком М.М. постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Враховуючи, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить шкоди відповідачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а також відсутність обставин, визначених ч.3 ст.154 ЦПК України, вважає, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення. Обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним з заявленими позовними вимогами (а.с.6-8).

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22.01.2014 року позов ПАТ «Раййфайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором №014/0036/82/88190 від 05.06.2008 року. Рішення набрало законної сили 22.02.2014 року (а.с.32).

На виконання рішення суду 22 січня 2014 року Коломийським районним судом видано виконавчий лист.

Згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.06.2017 року на підставі виконавчого листа №346/7286/13, виданого 26.02.2014 року Коломийським міськрайонним судом, державним виконавцем описано та накладено арешт на майно: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 72,5 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м. в АДРЕСА_2 (а.с.34-35).

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таких вимог у цій справі не заявлено.

За роз`ясненнями, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Згідно з ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, забезпечення позову шляхом заборони Коломийському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області здійснювати відчуження (реалізацію) квартири АДРЕСА_1 на виконання виконавчого листа №346/7286/13, виданого Коломийським міськрайонним судом 26.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 461 291 грн боргу за відсутності оскарження даного виконавчого документа боржником суперечить вимогам законодавства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову способом зазначеним у заяві.

На вищевикладене, суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов невірних висновків з порушенням норм процесуального права, із неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.374,376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду про забезпечення позову від 18 лютого 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2019 року.

Судді: І.О. Максюта

М.Д. Горейко

Р.Й. Матківський