Справа № 457/419/19 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/2361/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 представника виконавчого комітету Трускавецької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 03 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Трускавецької міської ради та служба у справах дітей Трускавецької міської ради, про виселення згаданих відповідачів з квартири АДРЕСА_1 в подальшому „спірний будинок).

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачвідповідно до договору дарування житлового будинку є власником будинку АДРЕСА_2 , який побудований у 1910 році та складається з сімнадцяти житлових кімнат та шести кухонь.

Згідно Звіту про проведення технічного обстеження (передпроектного) будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, виконаного ФОП ОСОБА_7 , спірний будинок знаходиться в аварійному стані, а також надано рекомендації про те, що дана будівля є не придатною для життя і здоров`я, як мешканців будинку, так і оточуючих. Рекомендована до демонтажу або повної реконструкції у супроводі із відповідною проектною документацією, що розроблена фахівцем.

На підставі вище згаданого Звіту ... рішенням Трускавецького міськвиконкому від 30.11.2017 року № 227 спірний будинок визнано аварійним.

Крім позивача у спірному будинку також зареєстровані в квартирі АДРЕСА_3 ще четверо осіб, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

12.04.2019 року позивачем отримано відповідь за підписом заступника міського голови Балицького О. про те, що Трускавецька міська рада неодноразово зверталась до відповідача ОСОБА_8 з пропозицією щодо відселення його сім`ї в фонд житла для тимчасового проживання по АДРЕСА_4 до часу забезпечення сім`ї впорядкованим, достатнім за розміром житловим приміщенням, однак ОСОБА_2 відмовився виселятись зі спірного будинку (а.с. 1-5).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Ухвалено виселити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з квартири АДРЕСА_1 у фонд житла Трускавецької міської ради для тимчасового проживання до часу забезпечення їх впорядкованим, достатнім за розміром житловим приміщенням (а.с. 138-142).

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати „та закрити провадження у справі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом не дано належної правової оцінки його відзиву на позовну заяву, а також відзиву Трускавецького міськвиконкому, у якому зазначається, що у Фонді житла для тимчасового проживання м. АДРЕСА_2 відсутні вільні для проживання квартири, тобто виселити відповідачів до фонду житла для тимчасового проживання неможливо, оскільки житлове приміщення по АДРЕСА_4 не належить до фонду житла для тимчасового проживання. .

Стверджує, що „на момент розгляду позовної заяви в суді ОСОБА_1 вже зруйнував самовільно, без належних дозволів та погоджень будинок АДРЕСА_2 (а.с. 153-156, 158-161).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи (т.1, а.с. 9) та визнається всіма учасниками справи (а відтак, в силу положень частини 1 статті 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає), що сім`я відповідачів є зареєстрованою та проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

Частиною 3 статті 9 ЖК Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Частиною 2 статті 109 ЖК Української РСР (в редакції згідно із Законом № 3795-УІ від 22.09.2011 року) встановлено, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення.

І лише, як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

За змістом статей 110-113 ЖК Української РСР, виселення громадян з будинків, які підлягають знесенню чи які загрожують обвалом, є можливим лише з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, яке надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або організацією, якій відводиться земельна ділянка на якій знаходиться будинок, який підлягає знесенню.

Ні у позовній заяві, ні у матеріалах справи, ні у рішенні суду не зазначено постійне благоустроєне жиле приміщення, що надається відповідачам, як особам, яких виселяють зі спірного будинку, а відтак відсутні передбачені законом підстави для виселення відповідачів із квартири (та спірного будинку в цілому) без надання їм іншого постійного благоустроєного житла.

За вище наведених обставин оскаржуване рішення, як таке, що ухвалено судом з грубим порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 03 червня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_6 про виселення згаданих відповідачів з квартири АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.