Справа № 640/3420/15-ц
УХВАЛА

про заміну сторони виконавчого провадження

"08" листопада 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Чередник В.Є.

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №640/3420/15-ц (6/953/293/19) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112 м.Київ вул..Авіаконструктора Ігоря Сікорського буд.8 поверх 6, офіс 34), стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03150 м.Київ вул..Фізкультури буд.28-Д), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ :

21.10.2019 р. до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшла заява за підписом директора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» О.П.Правника, у якій він просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах №640/3420/15-ц.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.05.2015 року Київський районний суд м. Харкова ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Банк» (який в подальшому відступив право вимоги на ТОВ «ОТП Факторинг Україна») за кредитним договором № ML-709/092/2008 від 16.09.2008 року.

31.01.2018 року було укладено Договір факторингу № б/н між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ML-709/092/2008DD 16.09 від 16.09.2008 року.

У зв`язку зі зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження».

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувана відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

У судове засідання представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у заяві зазначено про розгляд справи без участі представника заявника.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Представник стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Згідно ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.05.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОТП Факторинг Україна (Україна, 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, б. 28 Д, код ЄДРПОУ 36789421) суму заборгованості у розмірі 2612705, 35грн.( два мільйони шістсот дванадцять тисяч сімсот п`ять грн. 35 коп) та судовий збір (а.с.37).

Рішення суду набуло чинності 29.06.2015 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

17.08.2015 р. представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Жила П.С. отримав два виконавчі листи по справі 640/3420/15-ц (а.с.39).

31.01.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір факторингу № б/н.

Відповідно до умов даного Договору Клієнт передає (відступає) Фактору право грошової вимоги, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, стає кредитором за Кредитними договорами. Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом передачі грошових коштів в розпорядження Клієнту за відступлення Прав вимоги за Плату, відповідно до умов цього Договору. За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Права вимоги за Кредитними договорами переходять до Фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього Договору, на підставі Акту приймання-передачі Реєстру Боржників, форма якого наведена у Додатку 3 до цього Договору. Фактор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим Договором третім особам з моменту набуття ним Права вимоги без згоди Клієнта. Укладення цього Договору не тягне за собою будь-яких змін умов Кредитних договорів.

Таким чином, право грошової вимоги за кредитним договором № ML-709/092/2008DD 16.09 від 16.09.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»».

Виходячи з положення ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою згідно ч.1 ст.512 ЦК України, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно ч.1 ст.514 ЦК України.

Відповідно п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували па момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Як встановлено судом, ТОВ «ФК «Довіра та ОСОБА_2 » набуло всіх прав ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором № ML-709/092/2008DD 16.09 від 16.09.2008 року.

Відповідно змісту ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК закріплено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що заявник ТОВ «ФК «Довіра та ОСОБА_2 » набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 , зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та ОСОБА_2 » про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст..510, 512, 514 ЦК України, ст..81, 260, 261, 263, 353, 442, 446 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження- задовольнити.

Замінити вибулого стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м.Київ, вул.. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, поверх 6, офіс 34, ) у виконавчому листі №640/3420/15-ц, виданого Київським районним судом м.Харкова відносно боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018

Суддя Чередник В.Є.