Справа № 555/1857/19
Номер провадження 2/555/465/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" листопада 2019 р.
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Мельничук Н. В.
при секретарі Кравчук С. Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом Березнівської міської ради Рівненської області до ОСОБА_1 про визнання договору найму житлового приміщення таким, що припинив дію та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Березнівська міська рада Рівненської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору найму житлового приміщення таким, що припинив дію та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 28.08.2007 року Березнівською районною державною адміністрацією було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 за рахунок субвенцій з державного бюджету для сім`ї учасника бойових дій в Афганістані.
На виконання розпорядження голови Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області від 23.12.2008 року №745 «Про передачу житлового будинку з надвірними будівлями, придбаного за рахунок субвенції з державного бюджету» житловий будинок АДРЕСА_1 було передано у комунальну власність територіальної громади Березнівської міської ради.
Рішеннями Березнівської міської ради № 282 від 26.06.2017 року Про прийняття в комунальну власність територіальної громади міста житлового будинку та №298 від 11.08.2017 року Про затвердження акта приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Березне житлового будинку вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями прийнятий в комунальну власність міста.
Згідно відомостей будинкової книги в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ялинівка Березнівського району Рівненської області.
Відповідач зареєстрований у вищевказаному житловому будинку з 30.08.2006 року за договором найму, який укладений 10.08.2006 року між Відповідачем та попереднім власником ОСОБА_2 . Однак при передачі житлового будинку у комунальну власність міста ОСОБА_1 не проживав за місцем реєстрації і не проживає й дотепер.
У судове засідання представник позивача не з"явився подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримав, не заперечує проти винесення заочного рішення, та просять повернути надміру сплаченого судового збору .
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За частинами 1 і 3 статті 815 ЦК України наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані.А також зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло і комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Приписами частини 1 статті 819 ЦК України встановлено, що поточний ремонт житла, переданого у найм, зобов`язаний здійснювати наймач.
Зазначені норми обумовлені пунктами 3 і 4 укладеного договору найму, за яким Відповідач зобов`язувався підтримувати в належному стані приміщення та за свій рахунок проводити поточний ремонт і оплату комунальних послуг (опалення та освітлення).
Однак свої обов`язки він виконував несумлінно, а у подальшому взагалі не брав участі в їх оплаті та поїхав з міста, що в свою чергу призвело до порушення прав власника. Розірвати договір найму та знятись із місця реєстрації по АДРЕСА_1 Відповідач відмовився.
У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 825, ст. 826 Цивільного кодексу України у разі руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає, а також невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, договір найму може бути розірваний за рішенням суду. У цьому разі наймач підлягає виселенню на підставі рішення суду без надання іншого житла.
Водночас за нормами частини 1 статті 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років.
Так, договором найму, який укладений 10.08.2006 року між Відповідачем та попереднім власником ОСОБА_2 не встановлено строк, на який укладається зазначений договір. Таким чином, як вбачається у відповідності до діючої норми ч.1 ст.821 ЦК України зазначений договір найму міг діяти лише до 10.08.2011 року, після чого сторони не підтвердили свої наміри та не мають зобов`язань щодо найму житлового приміщення.
Отже, жодних юридичних підстав для Відповідача щодо користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 - немає.
Відповідно до ст. 5 ЖК Української РСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад). Згідно з ст. 13 ЖК Української РСР відповідно до основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік державне управління в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду здійснюється Радою Міністрів СРСР, Радою Міністрів Українською РСР, виконавчими комітетами місцевих рад народних депутатів, міністерствами, державними комітетами і відомствами, а також спеціально уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства Союзу РСР і Української РСР.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, встановлено, що за положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 163 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 Житлового кодексу Української РСР. ОСОБА_1 відсутній за місцем реєстрації більше 6 місяців, а тому підстав для зберігання за ним права на жиле приміщення немає. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав.
Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення.
Представник міської ради подав до суду заяву про повернення надміру сплаченого судового збору, в розмірі 172 , 00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Так, згідно з п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про доцільність задоволення заяви про повернення сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 10-13, 76-83, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-
Визнати договір найму житлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 , який укладений 10.08.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таким, що припинив дію.
Визнати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ялинівка Березнівського району Рівненської області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Мельничук Н. В.