Провадження № 22-ц/812/354/19 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

26 лютого 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського Апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року, проголошену о 10.52 год., суддею цього ж суду Селіщевою Л.І., у справі №488/5703/18, в частині повернення зустрічної позовної заяви та зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася в районний суд до ОСОБА_2 із позовною заявою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

11 вересня 2018 року Корабельним районним судом м. Миколаєва відкрито провадження по даній справі №488/3582/18.

В подальшому в листопаді 2018 року ОСОБА_3 змінила позовні вимоги до ОСОБА_2, та просила розірвати шлюб укладений між ними, стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання спільної доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на її утримання в розмірі ј усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2.

17 грудня 2018 року на адресу Корабельного районного суду м. Миколаєва від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини із позивачем за зустрічним позовом.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику з підстав передбачених ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

Цією ж ухвалою суду сторонам надано строк для примирення у три місяці та зупинено на цей час провадження по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, постановити нове судове рішення про поновлення пропущено строку для подачі зустрічної позовної заяви, об'єднати первісний позов із зустрічним та направити справу до районного суду для продовження її розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникли з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучати нових учасників процесу.

В пункті 21 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 (зі змінами), зазначено, що передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об'єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо: зустрічних позовів та позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у судовій справі, у якій відкрито провадження.

Згідно п. 2.19 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17.12.2013 року із змінами, зустрічні позовні заяви, позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, підлягають реєстрації в АСДС та в разі ухвалення процесуального рішення про спільний розгляд обліковуються під єдиним унікальним номером основної справи.

У разі ухвалення процесуального рішення про відмову в спільному розгляді з первинним позовом, такі позови підлягають реєстрації в загальному порядку, передбаченому цією Інструкцією для справ, що надійшли вперше.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище норми права.

Як вбачається із матеріалів справи, змісту апеляційної скарги, 17 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17 грудня 2018 року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 передана судді, якою розглядався первісний позов ОСОБА_3, у справі № 488/3582/18, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року у справі № 488/3582/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявнику з підстав передбачених ч. 3 ст. 194 ЦПК України, у зв'язку з недотриманням передбаченого ч. 1 ст. 193 ЦПК України строку для пред'явлення зустрічного позову.

Цією ж ухвалою суду сторонам надано строк для примирення у три місяці та зупинене на цей час провадження по справі.

В цей же день зустрічна позовна заява ОСОБА_2 була зареєстрована та сформована як окрема справа і їй присвоєно інший Єдиний унікальний номер судової справи № 488/5703/18.

Повертаючи заявнику зустрічну позовну заяву у справі № 488/5703/18, районний суд керувався положеннями ч. 3 ст. 194 ЦПК України, з посиланням на те, що зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 194 ЦПК України форма і зміст зустрічної позовної заяви повинні відповідати вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України. До заяви, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. ст. 175,177 ЦПК України застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 194 ЦПК України, ухвалою суду повертається заявнику.

Отже, процесуальним законом установлено, що положення ч. 3 ст. 194 ЦПК України щодо повернення зустрічної позовної заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

Враховуючи те, що судом першої інстанції не вирішувалося питання про залишення без руху зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 як таку, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України з наданням позивачу строку для усунення недоліків, тому у суду не було підстав застосовувати норми ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

Посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали на те, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 підлягає поверненню у зв'язку з пропуском позивачем строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України, є помилковим, оскільки зустрічний позов ОСОБА_2 вже був повернутий ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року з цих же підстав у іншій справі № 488/3582/18. Тому положення ч.1 ст.193 ЦПК України не можуть застосовуватися до правовідносин у даній справі №488/5703/18. Вказана заява ОСОБА_2 хоча й зазначена як зустрічна позовна заява, але суду першої інстанції належало б вирішувати питання про можливість її розгляду як окремого самостійного позову, з огляду на те, що він зареєстрований та обліковується в автоматизованій системі документообігу як окрема судова справа і їй присвоєний інший єдиний унікальний номер.

Статтею 251 ЦПК України визначені випадки обов'язкового зупинення судом провадження у справі. Зокрема, відповідно до п.4 ч.1 цієї статті, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення.

Зупиняючи провадження у справі №488/5703/18, суд першої інстанції керувався ч. 7 ст. 240, п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та виходив з обов'язку суду зупинити провадження та надати сторонам у справі про розірвання шлюбу строк для примирення.

Однак у порушення вимог ст. 13 ЦПК України , яка зобов'язує суд розглядати справи у межах заявлених вимог, суд першої інстанції вийшов за межі зустрічного позову ОСОБА_2 та надав сторонам строк для примирення, в той час як вимоги про розірвання шлюбу, у справі №488/5703/18, не заявлялися.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки оскаржувана ухвала не може вважатись такою, що відповідає матеріалам справи та нормам процесуального закону, тому вона відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо постановлення окремої ухвали, то це не є окремою процесуальною вимогою, а є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності. Оскільки матеріали справи не містять доказів навмисного порушення закону чи несумлінністьКорабельного районного суду м. Миколаєва, тому відсутні передбачені законом підстави для постановлення окремої ухвали.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року скасувати, а справу №488/5703/18 повернути до того ж суду для розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 28.02.2019 р.