Постанова

Іменем України

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 686/1366/18-ц

провадження № 61-35021св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

суб'єкти оскарження: Державна виконавча служба України у місті Кам'янець-Подільський, Державна виконавча служба України у місті Хмельницький,

заінтересована особа -ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2018 року у складі судді Чевилюк З. А. та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 02 травня 2018 року у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П'єнти І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії Державної виконавчої служби, у якій просив визнати недійсними постанови та акти державних виконавців про передачу майна у рахунок погашення боргу ОСОБА_5, зобов'язати відповідачів передати усе його майно стягувачам ОСОБА_6, ОСОБА_7 у рахунок погашення боргу за аліментами.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року скарга залишена без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2018 року скарга повернута ОСОБА_4 на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.

Суд першої інстанції виходив із того, що у наданий ухвалою суду десятиденний строк з дня отримання її копії, ОСОБА_4 не усунув недоліки поданої скарги.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 02 травня 2018 року ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 не виконав вимоги суду, зазначені в ухвалі від 19 січня 2018 року, та не усунув недоліків скарги.

ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, безпідставно залишив його скаргу без руху, а в подальшому її повернув, оскільки він є ув'язненою особою і не може подати докази. За його клопотанням або з власної ініціативи суд не позбавлений можливості витребувати усі необхідні докази.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У частинах першій-третій статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державних виконавців щодо передачі майна в рахунок погашення заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_6

З огляду на те, що скарга ОСОБА_4 не відповідала вимогам частини третьої статті 175 ЦПК України, зокрема, не містила повного найменування (для юридичних осіб) учасників справи; справ, у яких оскаржуються дії посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення; дати прийняття оскаржуваних постанов, складення актів; змісту оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби; відомостей, коли заявник дізнався про порушення свого права; норми закону, яку порушено; обставин, якими обґрунтовуються вимоги, Хмельницький міськрайонний суд ухвалою від 19 січня 2018 року залишив її без руху і надав заявнику строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків скарги.

Копію ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2018 року ОСОБА_4 отримав 02 лютого 2018 року та надіслав на адресу суду заяву, у якій зазначив, що він є ув'язненою особою і не може подати докази. За його клопотанням або з власної ініціативи суд самостійно може витребувати усі необхідні докази.

Оскільки заявник недоліки поданої ним скарги у строк, визначений судом в ухвалі від 19 січня 2018 року, не виконав, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано, відповідно до положень статті 185 ЦПК України, визнав цю скаргу неподаною та повернув її заявникові.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Залишаючи скаргу ОСОБА_4 без руху та, в подальшому, повертаючи її, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, діяв відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства, у зв'язку з чим колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги з цього приводу.

При цьому, згідно з частиною сьомою статті 185 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2018 року та постанови апеляційного суду Хмельницької області від 02 травня 2018 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 02 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат