Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1127/18
Провадження № 2/499/129/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" лютого 2019 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засіданні Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання позивача

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання, посилаючись на наступне.

Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано, від спільного проживання мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманню, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 500,00 грн. з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років, оскільки на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

У судовому засідання позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, зазначила, що на їх думку відповідач в повній міри здатен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2500,00 грн. та 500,00 грн. на її утримання, оскільки працює, має дохід, є молодою та здоровою людиною.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, вказали, що відповідач на даний час не має постійного місця роботи, мінливий дохід та може сплачувати аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі, при цьому не згоден сплачувати аліменти на утримання позивача, оскільки не має для цього фінансової можливості.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Позивач та відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до довідки про склад сім'ї позивача, дитина проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1.

Згідно наданих довідок, відповідач на обліку у Центрі зайнятості не перебуває, транспортних засобів не має, як фізична особа-підприємець не зареєстрований, нерухомого майна не має, офіційного доходу не має.

Згідно наданих довідок, позивач на обліку у Центрі зайнятості не перебуває, нерухомого майна не має, отримує дохід у розмірі 860,00 грн., які отримує як щомісячну одноразову допомогу на тримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, на утриманні позивача інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти.

Відповідно до ч. 2ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, зазначено, що дитина, в наслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження, до досягнення нею повноліття.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення чи іншими питаннями, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Статтею 18 Конвенції зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Виходячи з наведено, беручи до уваги наявні відомості про матеріальне становище сторін по справі, беручи до уваги що відповідач є молодою, енергійною людиною, на утримання дитини необхідні кошти для забезпечення її всього необхідного для зростання та розвитку, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 70% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи матеріальний стан позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 500,00 грн. щомісячно, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи та розмір фактично отриманих позивачем коштів.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

З п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позов частково задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму понесених судових витрат в частині судового збору в розмірі 422,80 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача.

Керуючись ст.ст.4, 76, 81, 89, 141, 206, 247, 264, 265, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання позивача - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн.. 00 коп., але не менше 70% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 08.08.2018 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 08.08.2018 року до досягнення ОСОБА_3 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 422 грн. 80 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено 05.03.2019 року.

СуддяІ. В. Погорєлов