Провадження № 2/520/4537/19
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі - Шпак К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту, суд -
11.06.2019 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить Акціонерному товариств «Укрсоцбанк», а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває під арештом на підставі постанови головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Тодорова В.Д. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 29830464 від 09.02.2012 року № В-2/293.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2019 року цивільна справа була розподілена судді Гниличенко М.В.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13.06.2019 року провадження по справі було відкрито та запропоновано відповідачу та третій особі надати свої письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128, 129,130 ЦПК України.
У судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»- Байрамов О.В. з`явився, доводи позову підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином рекомендованою поштою, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.
Третя особа - Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.
При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, приходить до наступного.
Також 05.06.2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, АКБ «Укрсоцбанк» передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: двохкімнатна квартира, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В., реєстраційний номер 1310. / а.с.10/.
Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
05.06.2006 року приватним нотаріусом Трофімець В.В. Одеського міського нотаріального округу на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням Договору іпотеки була накладена заборона відчуження предмету іпотеки - двохкімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 219 .
Через систематичне невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору АКБ «Укрсоцбанк» був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.
19.02.2019 року право власності на майно було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а с. 14/.
Позивач доводить, що Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» стало відомо, що реалізувати власне майно на даний час неможливо, оскільки по іншій справі, було винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, зокрема це постанова головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Тодорова В.Д. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 29830464 від 09.02.2012 року № В-2/293/а.с.14/.
Наявність заборон на відчуження нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, порушує права іпотекодержателя, тому Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з цим позовом.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази: договір кредиту № 661/Ф03.9/055, іпотечний договір, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів щодо нерухомого майна, статут АТ «Укрсоцбанк», витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з протоколу № 214 від 12.12.2017 року засідання правління ПАТ «Укрсоцбанк».
При наведених обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з ч.3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку»іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги, яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до приписів ч. 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації
Згідно вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» визначає, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
В даному випадку, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , наявність арешту за постановою державного виконавця на іпотечне майно є перешкодою для позивача реалізувати свої права, тому є підстави для задоволення позову.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 317,319,391 ЦК України, постанова Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року, Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 259,263-265,268,280-282,394 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме двохкімнатну квартиру № 19, загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана в іпотеку власником ОСОБА_1 на виконання умов іпотечного договору від 05.06.2006 року, шляхом скасування постанови головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Тодорова В.Д. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 29830464 від 09.02.2012 року № В-2/293.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 07.11.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.