Справа № 140/1088/15-ц
Провадження № 22-ц/801/290/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Зайцев А. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 рокуСправа № 140/1088/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Зайцева А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів Шемети Т.М., Панасюка О.С.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції про виключення з актового запису відомостей про батька,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Науменко С. М., дата складання повного тексту ухвали 13 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції про виключення з актового запису відомостей про батька.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року позов залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач неодноразово (25 жовтня 2018 року о 14:00 годині та 13 грудня 2018 року о 09:30 годині) не з'являвся у судове засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, а тому позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що жодна повістка про виклик на судове засідання 25 жовтня 2018 року та 13 грудня 2018 року позивачем не отримувалась. Суд першої інстанції не здійснював публічного повідомлення про розгляд справи на сайті суду чи через інші засоби інформації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Згідно з частиною п'ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи позов без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи 25 жовтня 2018 року та 13 грудня 2018 року, однак в судові засідання не з'являвся, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права та обставинах справи.

Відповідно до частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частина третья статті 128 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відтак, під час розгляду справи у суді першої інстанції належним доказом вручення судової повістки, відправленої поштою, є, зокрема, повідомлення про вручення рекомендованого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що судові повідомлення, які надсилалися судом позивачу були повернуті до місцевого суду з відділення поштового зв'язку з відміткою за закінченням строку зберігання /т.2 а.с. 44-45, 53-54/, а не через відсутність позивача за місцем проживання, відтак зазначене не свідчить про належне повідомлення позивача про судові засідання 25 жовтня 2018 року та 13 листопада 2018 року.

Суд першої інстанції, не взявши до уваги вимоги частини четвертої статті 130 ЦПК України, порушив право позивача знати про час і місце судових засідань (частину перша статті 8 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку зокрема, у разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про повторну неявку позивача в судове засідання та про належне його повідомлення не випливає з доказів у справі та не ґрунтується на положенням пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Відповідно до статті 6 ЦПК України суд зобов'язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо БегеерБ.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За змістом пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, тому ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 рокуу даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Судді Підпис О. С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя А. Ю. Зайцев

Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року.