Провадження № 2-о/337/94/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, вказавши що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка з 16.04.1999 р. і по день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № НОМЕР_1 (кадастрові номери :03:007:0122; :02:005:0534), що розташована на території Золочівської селищної Ради. За життя ОСОБА_2 заповіла належну їй земельну ділянку ОСОБА_1 Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась. Заявник ОСОБА_1 тривалий час з 16.04.1999 року разом зі своєю родиною проживали зі спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 , тобто фактично прийняла спадщину , що відкрилась після смерті матері - ОСОБА_3 . У встановлений законом термін заявник ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем та роз`яснено, що заявнику необхідно встановити її останнє місце проживання . За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявник звернулась до суду.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву і пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка з 16.04.1999 р. і по день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Золочівської селищної Ради, яку за життя матір заповіла їй. У встановлений законом термін вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем та роз`яснено, що заявнику необхідно встановити її останнє місце проживання. Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт сумісного проживання з померлою матір`ю ОСОБА_2 , оскільки вона на час смерті була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 , однак фактично тривалий час з 1999 року разом зі своєю родиною проживали з померлою матір`ю за адресою АДРЕСА_1 по день смерті останньої. Дотепер проживають за вказаною адресою.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслано заяву про розгляд справи без її участі.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка з 16.04.1999 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області,копія якої знаходиться в матеріалах справи (арк.6)

Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № НОМЕР_1 (кадастрові номери :03:007:0122; :02:005:0534), що розташована на території Золочівської селищної Ради. За життя ОСОБА_2 заповіла належну їй земельну ділянку ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту копія якого знаходиться в матеріалах справи (арк.9).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Відповідно до свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), копія якого знаходиться в матеріалах справи у графі мати значено російською мовою « ОСОБА_5 Ефимовна».

Після одруження заявника, її прізвище було змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Вказані факти є доказом на підтвердження родинного зв`язку між заявником та померлою особою - ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області,копія якої знаходиться в матеріалах справи (арк.6) заявник ОСОБА_1 з 1999 року разом зі своєю родиною проживали з померлою матір`ю за адресою АДРЕСА_1 по день смерті останньої, що також підтверджується Актом про встановлення факту проживання без реєстрації від 27.06.2019 року ,

На підставі розпорядження Золочівської райдержадміністрації від 18.11.2002 року №305 Веретільник ОСОБА_7 . належала земельна ділянка № НОМЕР_1 (кадастрові номери НОМЕР_2 :0122; :02:005:0534), що розташована на території Золочівської селищної Ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ХР № 096867, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 344.

Допитаний судом свідок ОСОБА_8 , який доводиться чоловіком заявника, пояснив, що дійсно його дружина ОСОБА_8 і разом з нею вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 з 1999 року . Разом з ними за вказаною адресою проживала його теща ОСОБА_2 по день смерті останньої. Дотепер з дружиною проживають за цією адресою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що йому відомо про те що, ОСОБА_1 його матір та батько ОСОБА_9 проживали з 1999 року у АДРЕСА_1 . Разом з ними проживала бабця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки й досі проживають за вказаною адресою.

Вважаючи, що спільним проживанням вона прийняла спадщину після смерті матері, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

У зв`язку з тим, що заявником не було надано нотаріусу документів, які б підтверджували факт спільного проживання з її матір`ю на час її смерті, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

На підставі вищевикладеного, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, виходячи з вимог справедливості та розумності, суд вважає, заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4,5,12,13,15,16, 81, 60, 212, 213, 215, п. 5 ч. 1 ст.256, ст.259 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218,1220, 1223, 1261, 1268, 1268, 1269,1270 ЦК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_10 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 з 16.04.1999 року і по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.А. Ширіна

06.11.2019