Справа № 161/3169/19
Провадження № 2/161/1520/19
У Х В А Л А

про залишення без руху

27 лютого 2019 року місто ОСОБА_1

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності.

Подана заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ціну позову позивачем визначено в розмірі 3181668 грн., виходячи з вартості нерухомого майна станом на 09.09.2015 року.

Однак відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності,- дійсною вартістю нерухомого майна.

Суд наголошує, що ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Крім того, у своїй позовній заяві позивач посилається на практику Верховного суду, зокрема постанову від 30 січня 2019 року у справі №454/1678/16-ц, де зазначено:, «що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього не будучи житловим будинком з юридичного погляду, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, тому такий обєкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними".

Разом із тим в матеріалах справи міститься рішення Луцького міськрайонного суду від 20 вересня 2017 року та постанова Апеляційного суду Волинської області від 25 вересня 2018 року, на підставі яких за позивачем визнано право власності на будівельні матеріали, конструктивні елементи, обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку площею 455,36 кв.м., що знаходиться за адресою: с. Рованці, Луцький район, Волинська область, тобто спір з приводу спірного майна був предметом розгляду в суді.

Однак на підтвердження позовних вимог позивач не зазначив докази, які свідчать про ступінь готовності спірного майна та можливості визначення окремих частин, що підлягають виділу, і технічної можливості довести до кінця будівництво.

Таким чином позивачу слід подати суду документ, що підтверджує ринкову(дійсну вартість) спірного майнастаном на 2019 рік, із врахуванням вказаної вартості визначити ціну позову, а також зазначити в позовній заяві докази, які свідчать про ступінь готовності спірного майна та можливості визначення окремих частин, що підлягають виділу, і технічної можливості довести до кінця будівництво.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, зазначених в даній ухвалі суду.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - залишити без руху, надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо особа, яка подала позовну заяву у встановлений строк виконає зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_1