465/952/19
2-н/465/168/19
У Х В А Л А

27.02.2019 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., вивчивши заяву Львівського комунального підприємства «Затишне» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЛКП «Затишне» суми заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Директор ЛКП «Затишне» ОСОБА_5 звернувся в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЛКП «Затишне» суми заборгованості.

22.02.2019 року матеріали справи передані судді Мартинишин М.О. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2019 року.

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. заявила самовідвід в звязку з неприязними стосунками з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а тому в учасників процесу можуть викликати сумніви в неупередженості або обєктивності судді.

Вивчивши матеріали даної заяви, суд вважає, що суддя підлягає самовідводу з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обовязкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою забезпечення особам, що беруть участь у справі, довіри до суду, який розглядає справу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, у звязку з чим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 41 259-260 ЦПК України, -

ухвалив:

Задовольнити самовідвід судді Мартинишин М.О. у цивільній справі № 465/952/19 провадження № 2н/465/168/19 за заявою Львівського комунального підприємства «Затишне» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЛКП «Затишне» суми заборгованості.

Матеріали справи передати до цивільної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на автоматизований розподіл для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Мартинишин М.О.