Справа № 183/3038/19
№ 2/183/2536/19
03 вересня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пащенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
13.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,08 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 та право власності на земельну ділянку площею 0,4771 га, що розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначені обставини позбавляють можливості позивача оформити свої спадкові права після смерті батька та матері, тому вона в судовому порядку просить визнати за нею право власності на 7зазначене вище нерухоме майно.
Ухвалою суду від 13 травня 2018 року відкрите провадження у справі, цією ж ухвалою зобов`язано Новомосковську районну державну нотаріальну контору надати до суду копії спадкових справ після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Представник позивача до початку розгляду справи по суті звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, представник відповідача - Піщанської сільської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, провів заочний розгляд справи..
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10 листопада 1954 року між Бершадським ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_5 у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилася дочка ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 14), яка 10.05.1980 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , внаслідок чого їй було присвоєне прізвище ОСОБА_8 (а.с. 21).
ОСОБА_3 28.01.1991 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 34 (а.с. 15).
ОСОБА_2 11.02.1991 року склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 45 (а.с. 20).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 22).
Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.
Такі ж роз`яснення містяться у і п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та про поділ спільного майна подружжя». Зокрема, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
На виконання ухвали суду про витребування доказів Новомосковською районною державною нотаріальною конторою подано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , у відповідності до якої ОСОБА_1 25 травня 2011 року звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом, зазначеним вище.
В свою чергу, ОСОБА_3 , як дружина померлого ОСОБА_2 , звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на майно подружжя, а також про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщини.
Таким чином, з представлених матеріалів вбачається, що 06.10.2011 року на ім`я ОСОБА_3 державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя, яке складається з:
-житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ;
Свідоцтва про право на спадщину на 5/12 частин переліченого спадкового майна за заповітом видане не було.
Після смерті ОСОБА_3 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 37, у відповідності до якої з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 відмовлено відповідними листами державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки останньою не представлені до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на спадкове майно.
Як зазначає позивач у своєму позові надати оригінали всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно своїх батьків вона не має можливості з підстав, зазначених вище.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону, а саме.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
А згідно вимог ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Суду не надано жодного доказу про існування між подружжям будь-якої домовленості щодо часток у спільному майні подружжя, як і не встановлена наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що даний об`єкт нерухомості є спільною сумісною власністю подружжя, частки 7/100 частин торгівельного комплексу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є рівними.
Відповідно до ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до спадкоємців.
Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, встановлені в судовому засіданні обставини щодо набуття за життя спадкодавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на спірне нерухоме майно, дають суду підстави відповідно до ст.1216 ЦК України, з урахуванням часток у праві власності, визнати за позивачем право власності на житловий будинок та земельні ділянки, однак з різних підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1268, 392 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263, 265,280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ,- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на наступні об`єкти нерухомого майна:
- на 5/12 часток житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, що розташований АДРЕСА_1 ;
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 на наступні об`єкти нерухомого майна:
- на 1/12 часток житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, що розташований АДРЕСА_1 ;
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 на наступні об`єкти нерухомого майна:
- на 1/2 частку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, що розташований АДРЕСА_1 ;
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.