У х в а л а

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 357/1479/19

провадження № 61-19829 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування міста Біла Церква в особі виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, орган опіки та піклування Печерського району м. Києва в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі в її вихованні,

В с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування міста Біла Церква в особі виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, орган опіки та піклування Печерського району м. Києва в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі в її вихованні.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року повернуто заявникові.

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи зазначене, оскільки оскаржувана ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року не переглядалось по суті в суді апеляційної інстанції в порядку апеляційного провадження, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження щодо оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 389, 393, 394 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування міста Біла Церква в особі виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, орган опіки та піклування Печерського району м. Києва в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі в її вихованні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко