Справа №450/1021/19
Провадження №2/442/1272/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Каліщук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу), -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 19761,07 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.02.2017 було укладено договір страхування транспортних засобів № 2344067, предметом якого є страхування автомобіля «SKODA OCTAVIA А5», д.р.н. НОМЕР_1 . За цим договором ПрАТ «СК Україна» взяло на себе обов`язок, у разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором, здійснити виплату страхового відшкодування. 02.10.2017 у м. Львів трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLVO 940», який належить потерпілій ОСОБА_3 та застрахованого автомобіля «SKODA OCTAVIA А5», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.11.2017 останнього визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Потерпіла ОСОБА_3 звернулась з заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору страхування. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування було виплачено потерпілій 19761,07 грн. Звертає увагу на те, що відповідач письмово не повідомляв про дорожньо-транспортну пригоду, заява у матеріалах справи страховика відсутня. За таких обставин звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.07.2019 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з повідомленням ( викликом ) сторін.

22.07.2019 на адресу відповідачем подано відзив на позовну заяву.

02.08.2019 позивачем подано відповідь на відзив.

27.09.2019 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просить позов задоволити. Додатково зазначив, що відповідачем було порушено норму з приводу належного повідомлення про страховий випадок. Посилання відповідача на те, що йому ніхто не сказав, що необхідно подати письмову заяву, нічим не підтверджується. Письмової заяви не подано, відповідно, порушено норму щодо письмового повідомлення. З приводу домовленості з потерпілою щодо розміру відшкодування шкоди, то законодавством такого не заборонено. Не заперечує, що відповідач повідомляв страхову компанію про страховий випадок у телефонній розмові.

Представник відповідача адвокат Каліщук В.П. у судовому засіданні позов заперечив, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченні на відповідь відзив. Вказав, що його довіритель повідомляв позивача про настання страхового випадку в телефонному режимі, що не заперечує позивач. Коли прибув у страхову компанію, то про необхідність подачі письмової заяви йому ніхто не пояснив. Факт неподання письмової заяви має правове значення, оскільки страхова компанія повинна з`ясувати усі обставини у відповідний строк, починаючи з часу подання заяви. Зазначає, що і потерпіла, і відповідач є застрахованими в одній страховій компанії (позивача), на місце ДТП були викликані органи поліції, факт ДТП був зафіксований, потерпіла особисто зверталась із заявою щодо страхового випадку у страхову компанію, якою, в свою чергу, було вчасно з`ясовано усі необхідні обставини. Таким чином, неподання відповідачем письмової заяви не призвело до жодних правових наслідків чи збитків. Також звертає увагу на те, що розрахунок розміру відшкодування не підтверджується об`єктивними даними, оскільки такий є наслідком домовленості між позивачем та потерпілою. Відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 15.02.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії НОМЕР_2 № 2344067, предметом якого було страхування транспортного засобу «SKODA OCTAVIA А5», д.р.н. НОМЕР_1 .

02.10.2017 у м. Львів на перехресті вул. Вороного та Площі Міцкевича ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «SKODA OCTAVIA А5», д.р.н. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями спричинив небезпеку дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «VOLVO 940», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження.

Згідно постанови Пустомитівського районного суду від 10.11.2017 ОСОБА_2 , водія автомобіля «SKODA OCTAVIA А5», д.р.н. НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме ДТП, яка мала місце 02.10.2017, за участі транспортного засобу «VOLVO 940», д.н.з. НОМЕР_3 , та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що власником автомобіля марки «VOLVO 940», д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_3 , зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Із заяви про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ, датованої 02.10.2017, вбачається, що страхувальником (власником) пошкодженого транспортного засобу марки «VOLVO 940», д.р.н. НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 . Водієм даного транспортного засобу під час ДТП був ОСОБА_4 . Власником транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA А5», д.р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 . Термін дії договору страхування Серії АК № 2344067 з 18.02.2017 по 27.02.2018. Форма виплати відшкодування перерахунок коштів через «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3

З ремонтної калькуляції № 186787 від 10.10.2019 вартості робіт автомобіля «VOLVO 940», д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 вбачається, що вартість ремонту зазначеного автомобіля становить 19761, 07 грн.

З платіжного доручення № 7602 від 31.10.2017 вбачається, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна», через ПАТ КБ «Приватбанк», сплатила ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 19761,07 грн.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

П.2.1 ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як визначено у ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ст. 36.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно вимог ст.33 вищевказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху, обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Частиною першою статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Регрес це, зокрема, право страховика на відшкодування збитку особою, винною в страховому випадку (у межах фактично сплаченої страхувальникові суми), висунення претензій з метою отримати компенсацію завданої шкоди.

Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Дані норми вказують на право страховика щодо подання такого позову, а не необхідність безумовного стягнення сум в порядку регресу.

Поряд з тим, факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов`язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16.

Верховний Суд у своїй Постанові від 14.02.2018 у справі №752/9895/15-ц зазначає: встановивши, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сама страхова компанія відповідача його визнала, добровільно сплативши страхове відшкодування, висновки про те, що неповідомлення страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред`явлення регресного позову, ґрунтуються на правильному застосуванні Закону.

Таким чином, у даній справі судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, такий зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, страхова компанія відповідача його визнала, добровільно сплативши страхове відшкодування, відтак неповідомлення відповідачем ОСОБА_2 страховика (позивача ПАТ СК «ПЗУ Україна») у письмовій формі про настання страхового випадку не є підставою для пред`явлення даного регресного позову, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.11.2019.

Суддя Грицай М.М.