Справа № 362/1581/18
Провадження № 4-с/362/13/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.02.2019 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області скаргу ОСОБА_1 на постанову начальника Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 01.03.2018 року та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в обґрунтування вимог якої зазначила, що її представник в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження» звернувся до начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області зі скаргою від 06 лютого 2018 року на бездіяльність державного виконавця Чубарєва О.О. у виконавчому провадженні № 53580562.

Постановою начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 від 01.03.2018 року, прийнятою за результатами перевірки законності виконавчого провадження ВП № 47976546 і ВП № 53580562, дії державних виконавців Ткачова А.В. і ОСОБА_3 у даних виконавчих провадженнях визнано такими, що вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У звязку з незгодою із даним рішенням начальника ДВС особа, яка подала скаргу, посилаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження», просить скасувати вказану постанову, зобовязати начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області визнати дії державних виконавців Ткачова А.В. і ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 53580562 такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та зобовязати начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області винести постанову, якою зобовязати державного виконавця у виконавчому провадженні № 53580562 провести наступні виконавчі дії:

-перерахувати грошові кошти, стягнені при примусовому виконанні рішення Апеляційного суду Київської області від 24.10.2016 року у справі № 362/5764/14-ц в рамках виконавчого провадження № 53580562, які знаходяться на депозитному рахунку Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській на рахунок стягувача ОСОБА_1;

-щомісячно перераховувати грошові кошти, стягнені при примусовому рішення Апеляційного суду Київської області від 24.10.2016 у справі № 362/5764/14-ц в рамках виконавчого провадження № 53580562, на рахунок стягувача ОСОБА_1;

-надати письмову відповідь на заяву представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_4 вих. № 300/08-2017 від 29.08.2017 року;

-внести постанову про арешт майна (коштів) боржника, а саме: земельні ділянки кадастровий номер :01:017:0021 і :01:017:0020, що знаходяться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Соколівка, вул. Гагаріна, 75, а також на житловий будинок, що знаходиться на вказаній земельній ділянці;

-зобовязати боржника подати декларацію про його доходи та майно;

-зобовязати боржника надати відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку;

-отримати органах доходів і зборів інформацію про наявність у боржника рахунку, а також про його дебіторську заборгованість;

-встановити інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в найм (оренду) індивідуальних банківських сейфів;

-провести перевірку майнового стану боржника;

-здійснити реєстрацію майна боржника;

-у разі невиконання стороною боржника законних вимог державного виконавця, вирішити питання про притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності в порядку ст. 188-13 КпАП України, а в разі неявки на вимогу держаного виконавця, вжити заходів для застосування приводу;

-у разі ухилення сторони боржника від виконання рішення суду, вжити заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»);

-якщо у поведінці боржника чи повязаних з ним осіб буде виявлено ознаки злочину, передбаченого в статтях 219, 382 чи 388 КК України (доведення до банкрутства, невиконання судового рішення, незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, або майна, яке описано), скласти про це відповідний акт та звернутися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 76 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не прибула, її представник надав суду заяву у якій підтримав вимоги скарги та просив розглянути скаргу у його відсутності.

Особа, рішення якої оскаржується будучи належним чином повідомленою про місце, день і час розгляду скарги, в судове засідання не прибула та не повідомила суд про причини свого неприбуття.

За запитом суду матеріали виконавчого провадження, виконавчою службою не надано.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Адвокат ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» подав на імя начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області скаргу від 06.02.2018 року про зобовязання державного виконавця Чубарєва О.О. провести конкретні (за переліком у прохальній частині скарги) виконавчі дії у виконавчому провадженні № 53580562 (а.с. 8 9).

Постановою начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 від 01.03.2018 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (ВП № 47976546 і ВП № 53580562), визнано дії державних виконавців Ткачова А.В. і ОСОБА_3 такими, що вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та зобовязано старшого державного виконавця Пацуріну ОВ., вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на повне і фактичне виконання виконавчого документа (а.с. 10 11).

Зокрема, вирішуючи дану скаргу по суті, суд виходить із положень Закону України «Про виконавче провадження», а саме із норм частини 3 статті 74 даного закону. на підставі якої було подано скаргу на імя начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області

Так, частина 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Однак, як вбачається із прохальної частини скарги адвоката ОСОБА_4 від 06.02.2018 року поданої на імя начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, заявник відповідно до вимог частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» не оскаржив жодного рішення і/або будь-яких дій чи бездіяльності державного виконавця (а.с. 8 9).

У звязку з цим, також слід звернути увагу на вимоги пункту третього прохальної частини скарги, яку розглядає суд, оскільки такі вимоги не є конкретними, так як, заявляючи вимогу про зобовязання начальника ВДВС винести постанову, якою визнати дії державних виконавців такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», заявник не зазначає, які саме дії державних виконавців він просить визнати такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», у чому такі дії виразились та у чому саме конкретно вони полягали.

Тобто, суд обєктивно позбавлений можливості вирішити даний пункт прохальної частини скарги, оскільки заявником не наведено, не вказано, не зазначено і не конкретизовано дій державних виконавців, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, у скарзі від 06.02.2018 року заявник просив начальника ВДВС винести постанову про зобовязання державного виконавця Чубарєва О.О. або іншого провести конкретні (за переліком у прохальній частині скарги) виконавчі дії у виконавчому провадженні № 53580562 (а.с. 8 9).

Дійсно, відповідно до частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Проте, у пункті другому резолютивної частини постанови від 01.03.2018 року начальник Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 обмежився лише загальною фразою про зобовязання старшого державного виконавця Пацуріної ОВ. вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на повне і фактичне виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні № 53580562.

Таким чином, суд вважає, що в порушення вимог частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова начальника ВДВС не містить конкретного переліку виконавчих дій, які зобовязано вчинити державного виконавця.

Тобто, у своїй постанові від 01.03.2018 року начальник Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 відповідно до вимог частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» мав визначити конкретні виконавчі дії, які повинен вчинити державний виконавець.

Крім того, як вбачається із змісту постанови від 01.03.2018 року, начальником Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 залишено поза увагою посилання заявника на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2017 року, якою державного виконавця Чубарєва О.О. було зобовязано вчинити конкретні виконавчі дії у виконавчому провадженні № 53580562 (а.с. 6 7).

Тобто, фактично начальник Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 не вирішив по суті скаргу адвоката ОСОБА_4 від 06.02.2018 року, оскільки не перевірив факт виконання (чи не виконання) державним виконавцем ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2017 року про зобовязання вчинення конкретних виконавчих дій у виконавчому провадженні № 53580562.

При цьому, суд враховує наступне.

У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам розяснено, що суд не має права зобовязувати посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

У звязку з наведеним, суд вважає, що відсутні підстави для зобовязання начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області винести постанову, якою зобовязати державного виконавця у виконавчому провадженні № 53580562 провести певні виконавчі дії, оскільки згідно із Законом України «Про виконавче провадження» такі виконавчі дії можуть здійснюватися лише державним виконавцем.

Одночасно суд враховує положення пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до яких, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи; наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Ураховуючи, що оскаржувана постанова начальника ВДВС порушує права заявника щодо належного здійснення виконавчого провадження у якому він є стягувачем, вони підлягають поновленню шляхом визнання постанови неправомірною та її скасування.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, з метою усунення допущених порушень та поновлення порушених прав стягувача, суд вважає за необхідне зобовязати начальника Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області вирішити питання щодо доцільності та необхідності проведення конкретних виконавчих дій за переліком прохальної частини скарги адвоката ОСОБА_4 від 06.02.2018 року та, шляхом винесення відповідної постанови в порядку і відповідно до вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», прийняти рішення по суті вимог скарги адвоката ОСОБА_4 від 06.02.2018 року щодо зобовязання державного виконавця у виконавчому провадженні № 53580562 вчинити конкретні дії за переліком прохальної частини вказаної скарги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог скарги в частині, що є обґрунтованою.

Вирішуючи питання стосовно поновлення строків подання скарги, суд виходить з того, що згідно із дати відбитку штампу відділення поштового звязку на конверті, оскаржувану постанову заявнику було надіслано 21.03.2018 року, а тому заявник не пропустив строки звернення до суду, встановлені статтею 449 ЦПК України та статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки дану скаргу на рішення начальника ДВС було заявником здано на пошту 29.03.2018 року, про що також свідчить відбиток штампу відділення поштового звязку на конверті (а.с. 12, 20).

Отже, коли заявником дотримано строки звернення до суду, то і немає необхідності їх поновлювати.

На підставі статті 452 ЦПК України, на відділ державної виконавчої служби слід покласти судові витрати, повязані з розглядом скарги.

На підставі наведеного, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258 261, 450 452 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною і скасувати постанову начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 01.03.2018 року про результати перевірки законності виконавчого провадження (ВП № 47976546 і ВП № 53580562).

Зобовязати начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, шляхом винесення відповідної постанови в порядку і відповідно до вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», прийняти рішення по суті вимог скарги адвоката ОСОБА_4 від 06.02.2018 року щодо необхідності та доцільності зобовязання державного виконавця у виконавчому провадженні № 53580562 вчинити конкретні дії за переліком прохальної частини вказаної скарги.

Стягнути з Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в дохід держави 1 921 (одна тисяча девятсот двадцять одну) гривню 00 копійок у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий