Справа № 456/2301/19
Провадження № 2/456/1113/2019
РІШЕННЯ

іменем України

04 листопада 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Кміть Х.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Стрийської районної держадміністрації про позбавлення батьківських прав,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Котик О.С . , -

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 (позивач) подала до суду позов до ОСОБА_2 (відповідач), в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком та батьком їхнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Він не спілкується з сином і бажання такого не виявляє, аліменти згідно з рішенням суду не сплачує, у зв`язку з чим станом на квітень 2019 року утворилась заборгованість у сумі 97 926,56 грн. Їхній син з дитинства хворіє, однак батько не зацікавлений у його лікуванні.

Відповідач правом на подання відзиву не скористалася.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені у позові обставини, та просить суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи суду пояснила, що батько не виконує свої обов`язки по вихованню сина. Просить розглянути позов на розсуд суду.

Заяви та клопотання учасників справи.

Відповідачем подано заяву про незаперечення проти позбавлення його батьківських прав та розгляд справи за його відсутності (а.с.59).

Процесуальні дії у справі.

02.07.2019 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.19).

Ухвалою від 03.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.30-31).

Ухвалою судового засідання від 24.09.2019 відкладено розгляд справи (а.с.49).

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2011 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано та змінено прізвище ОСОБА_6 на дошлюбне « ОСОБА_7 » (а.с.7).

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.03.2010 (а.с.9).

З будинкової книги видно, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 (а.с.15-17).

Після реєстрації шлюбу 07.08.2012 ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 », про що свідчить свідоцтво про шлюб від 07.08.2012 (а.с.8).

Відповідно до витягу з протоколу ЛКК №254 від 03.06.2019 та виписки №537 із медичної карти, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на «Д» обліку (атопічний дерматит) (а.с.10, 11).

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 24.05.2019, станом на 30.04.2019 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 97 926,56 грн (а.с.12-14).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конвенції про права дитини.

Так, за приписами статті 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Норма статті 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків.

Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункти 48, 49, 51 Рішення).

Суд бере до уваги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідач ОСОБА_5 не спілкується усно чи письмом зі своїм сином, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не надає грошові кошти на його утримання (не сплачує аліменти), і відсутні підстави вважати, що існують об`єктивні перешкоди у відповідача для вчинення цих дій. Така бездіяльність відповідача, на переконання суду, свідчить про ухилення від виконання ним своїх обов`язків по вихованню дитини.

Суд зауважує, що зазначена поведінка відповідача не була предметом розгляду компетентним органом (органу опіки і піклування) і відсутній відповідний висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, однак суд вважає, що дана обставина не свідчить про необґрунтованість позовних вимог та не є перешкодою для розгляду справи, враховуючи крім іншого повне визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 150, 155, 164, 165 СК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на чотири дні.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Дата складення повного судового рішення - 05 листопада 2019 року.

Головуючий суддя В. М. Бораковський