Справа № 450/3125/18 Провадження № 2/450/462/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3,

про (предмет спору): визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на: житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Соколівка Пустомитівського району Львівської області, вул. І. Франка, № 48; земельну ділянку площею 2,0173 га, яка знаходиться в с. Соколівка Пустомитівського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок: земельна ділянка площею 1, 6844 га, кадастровий № :09:000:0410; земельна ділянка площею 0,3329 га, кадастровий № :10:000:0650,

суд постановив

підстава позову (позиція позивача): позивач є спадкоємцем за заповітом та за законом після смерті матері ОСОБА_4. Здійснити спадкування в позасудовому порядку не має можливості, оскільки прийнявши спадщину позивач не звернулася до нотаріальної контори, крім того в правовстановлюючих документах спадкодавця виявлена помилка в анкетних даних.

Позиція відповідача: у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Позиція третьої особи: у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

05.10.2018 року ухвала суду про відкриття провадження. 15.11. 2018 року заяви в інтересах учасників процесу про розгляд справи без їхньої участі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

ОСОБА_4 за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, правомірно набула, крім іншого, право власності на: житловий будинок, який знаходиться за адресою: с.Соколівка Пустомитівського району Львівської області, вул. І.Франка, № 48 /Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 12.01. 1994 року/; земельну ділянку площею 2,0173 га, яка знаходиться в с. Соколівка Пустомитівського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок: земельна ділянка площею 1,6844 га, кадастровий № :09:000:0410; земельна ділянка площею 0,3329 га, кадастровий № :10:000:0650 /Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 563851 від 22.03. 2006 року/. Факт належності ОСОБА_4 правовстановлюючих документі, що зазначені вище підтверджений рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24.04. 2017 року, яке набрала законної сили у справі № 461/2037/17.

За час свого життя ОСОБА_4 реалізувала право визначене ст. 1234 ЦК України та 10.08. 2012 року нею було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 67 та посвідчений секретарем виконкому Соколівської сільської ради Пустомитівського району, відповідно до якого, спадкодавцем, все майно, де б воно не знаходилося і все те, що за законом належало б спадкодавцеві на праві особистої власності і за що за законом мала би право на момент смерті, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2. 19.06 2014 року ОСОБА_4 померла, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії 1 СГ № 355979 від 20.06. 2014 року. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України у день смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_4, крім іншого, увійшло право власності на зазначене вище майно.

Позивач на час смерті спадкодавця постійно проживав разом із нею, що підтверджується Довідкою виданою виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 81 від 22.02.2017 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину. Відтак, в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач вважається такими, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, яка складається з 1 / 2 ідеальної частини спадкового майна зазначеного вище.

Доказів виконання відповідачем ОСОБА_2 вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України у строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України суду не надано, як і не надано доказів проживання відповідача із спадкодавцем на час смерті останньої, тому ОСОБА_2 спадщини не прийняла.

Таким чином, згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування 1 / 2 частині спадкового майна після смерті ОСОБА_4 здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_4 належить позивач ОСОБА_1 дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення між позивачем та спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІІІ УР № 288850 від 30.08. 1968 року. Прізвище позивача «Еліяшевська» змінено на «Космина» внаслідок укладення шлюбу /Свідоцтво про шлюб серії 1 СГ № 295170 від 24.11.2016 року/. ОСОБА_5, ОСОБА_3.

Відомості про прийняття спадщини ОСОБА_5, ОСОБА_3, а саме виконання вимог ч. 1 ст. 1269, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємцями згідно ст. 1241 ЦК України та згідно ст. 1261 ЦК України суду не надано.

Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом та заповітом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця залишається позивач. Таким чином, позивач набув право власності на зазначене вище спадкове майно після смерті спадкодавця.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що обставини склалися так, що у позасудовому порядку позивач не має можливості здійснити спадкування, суд прийшов до висновку про під ставність заявлених позивачем позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, 25 12.1947 року народження право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Соколівка Пустомитівського району Львівської області, вул. І.Франка, № 48.

Визнати за ОСОБА_1, 25 12.1947 року народження право власності на земельну ділянку площею 2,0173 га, яка знаходиться в с. Соколівка Пустомитівського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок: земельна ділянка площею 1, 6844 га, кадастровий № :09:000:0410; земельна ділянка площею 0,3329 га, кадастровий № :10:000:0650.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 04.01.2019 року.

СуддяОСОБА_6