15.02.2019 Справа № 331/4309/13-ц
Провадження № 4-с/331/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації на дії головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації звернулось до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2.

В обґрунтування скарги зазначено, що 13.01.2013 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя було ухвалено рішення по цивільній справі № 2/331/29/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (далі - AT «РОДОВІД БАНК») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

27.02.2014 року на підставі вищезазначеного рішення AT «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості.

AT «РОДОВІД БАНК» звернувся до Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

16.10.2018 року AT «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.09.2018 року по ВП № 49964430, яка винесена головним державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що транспортний засіб боржника не розшукано протягом року.

Стягувач вважає, що головним державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 49964430 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану з порушенням норм матеріального права, та яка має бути скасована з наступних підстав,

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обовязок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п.2 ст. 18 вищезазначеного Кодексу невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_4 проти України» (Заява N 40450/04) Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так відповідно до ст. ст. 1-2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

-верховенства права;

-обовязковості виконання рішень;

-законності;

-диспозитивності;

-справедливості, неупередженості та об'єктивності;

-гласності та відкритості виконавчого провадження;

-розумності строків виконавчого провадження;

-співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

-забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний:

-здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

-надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

-розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

-заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

-розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

-проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

-проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

- з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

-за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувана і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

-безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

-накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

-накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

-здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;

-використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувана або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

-звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

-приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувана;

-звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановления вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

-звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

-викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

-залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання;

-накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

-застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

-вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

-у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

-залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувана;

-отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

-здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Головним державним виконавцем Олександрівського віллілу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 не здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, а також не було вчинено інших дій, передбачених законом, не здійснено перевірку майнового стану у строки та у періодичності, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Дій, які б сприяли ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішення в повному обємі державним виконавцем не здійснено. Як наслідок, останнім всупереч принципам Закону України «Про виконавче провадження» здійснено формальну відписку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, винесення головним державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 оскаржуваної постанови від 27.09.2018 року по виконавчому провадженню № 49964430 є протиправним, з огляду на порушення норм матеріального права, а вищезазначена постанова, як наслідок, має бути скасована.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.оскаржувану постанову 16.10.2018 року, що підтверджується реєстраційним № 8415 та копією конверта, строк на оскарження закінчується 26.10.2018 року та не є пропущений скаржником.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 49964430 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 27.09.2018 року та скасувати вищевказану постанову.

Представник Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» Кривов*яз А.П. надав суду заяву з проханням розглянути скаргу за його відсутності. На задоволенні скарги наполягає.

Головний державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Проти задоволення скарги заперечує та просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не зявився.

У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Суд заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши надані матеріали виконавчого провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.-ч.1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що 29.01.2016 року до відділу державної виконавчої служби повторно предявлений виконавчий лист №2/331/29/14 виданий 27.02.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовідбанк» заборгованості в розмірі 15591,11 доларів СІЛА та 127119,76 грн.

В порядку частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі - Закон) державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2016 року. Боржнику надано строк на самостійне виконання рішення суду до 04.02.16 року. (ВП 49964430).

Під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень,розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесено 15.04.2014 року при першому надходженні вищезазначеного виконавчого документа на виконання.

З метою виявлення майна боржника до відповідних установ, які мають право проводити реєстрацію прав власності направлені запити відносно майна боржника, а також запити до ПФУ, ДФС щодо джерел отримання доходу.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 27.04.18 року про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями є інформація про те ,що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває; згідно відповіді ПФУ від 27.04.2018 року боржник пенсію не отримує, також відсутня інформація про осіб-боржників,які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника.

Відповідно до ст. 48 Закону державним виконавцем зроблені повторні запити від 27.04.2018 року, інформація відносно наявності майна та джерел доходу боржника відсутня.

Згідно інформації бази даних «АІС» Автомобіль» від 12.02.2016 за боржником зареєстрований транспортний засіб марки CITROEN BERLINGO, державний номер НОМЕР_1, який оголошено у розшук за постановою від 08.05.2014 року.

Повторно винесено постанову про розшук майна боржника 19.09.2017 року та надіслано на виконання до відповідного органу поліції.

Згідно відповіді національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.08.2018 року відсутня інформація щодо наявності цінних паперів за боржником, також за боржником не числяться земельні ділянки згідно відповіді Держгеокадастру від 15.06.2018 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо субєкта про боржником ОСОБА_3 прав власності на нерухоме майно не зареєстровано.

У відповіді АБ зазначено, що боржник був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, але знятий з реєстрації у 2015 році, реєстрація відсутня.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснений вихід за адресою вказаною у виконавчому документі АДРЕСА_1, та встановлено, що, майно боржника на яке можливо звернути стягнення відсутнє, про що складено відповідний акт від 05.09.2018 року.

Вищезазначене свідчить про проведення державним виконавцем дій, направлених на виконання рішення суду, а саме: зроблені запити, винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесена постанова про розшук майна боржника, перевірений майновий стан за місцем проживання боржника (складений акт державного виконавця).

Після проведення виконавчих дій, направлених на виконання рішення суду, державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно чинного законодавства.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, постанова про оголошення розшуку майна боржника винесена 19.09.2017 року, транспортний засіб боржника протягом року не розшуканий, у звязку з чим державним виконавцем 27.09.2018 року винесено постанову в порядку п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, перелік виконавчих дій зазначений вище свідчить про правомірну діяльність державного виконавця.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.09.2018 р по ВП № 49964430.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації на дії головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: М.В. Антоненко