Справа № 336/3172/18
Провадження №: 2-п/336/71/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.

за участі секретаря Петрова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/3172/18 від 12.11.2018 р., ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 60873,91 грн., судові витрати у вигляді судового збору у сумі 704,80 грн. та витрати, повязані з розглядом справи на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн..

21.12.2018 р. представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не отримував повістки про виклик до суду для участі у судових засіданнях у даній справі, про розгляд справи нічого не знав, а відтак не міг направити свій відзив на позовну заяву. Про існування справи та наявність судового заочного рішення дізнався 10.12.2018 року.

22.02.2019 р. у судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву, просив заочне рішення від 12,11.2018 р. скасувати. Зазначив, що уклав з позивачем мирову угоду, за якою зобовязався сплатити 30000 грн..

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

18.01.2019 р. до суду надійшли письмові заперечення представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4, за змістом яких останній просить залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про перегляд заочного рішення. Підстав для відкладення розгляду заяви суд не встановив.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та перевіривши її доказами, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши письмові заперечення представника ОСОБА_2 та оглянувши матеріали цивільної справи № 336/3172/18, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

П. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причини неявки в судове засідання та (або) повідомлення їх суду, і докази про це. Частиною 7 цього Кодексу передбачено, що до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

В заяві ОСОБА_1 вказав, що в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу, ним добровільно було здійснено на наданий позивачем рахунок два платежі: 26.11.2015 р. на суму 30000 грн. та 09.12.2015 р. на суму 22000 грн.. Таким чином позивачу було сплачено 52 000 грн. а не 22 00 грн., як стверджує позивач. Також, повісток про виклик до суду для участі у судових засіданнях ОСОБА_1 не отримував, про розгляд справи не знав, а відтак був позбавлений можливості направити відзив на позовну заяву. Про існування зазначеної справи та наявність судового заочного рішення у справі дізнався 10.12.2018 р..

За приписами ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця поживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було отримано таку інформацію.

Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 направлялися судові повістки за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_1. Факт реєстрації ОСОБА_1 за зазначеною адресою, також, підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 25.06.2018 р., яка надійшла до суду 07.07.2018 р. за вх.. № 16982/18-Вх. Судові повістки у судові засідання на 08.08.2018 р., 02.10.2018 р. та 12.11.2018 р., які направлялися судом на адресу за місцем реєстрації місця проживання ОСОБА_1, повернулися до суду у звязку з закінченням терміну зберігання.

За нормою ч. 10 ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Отже, не отримання відповідачем ОСОБА_1 судової повістки з причин, що не залежать від суду, за умови направлення повістки на офіційну адресу (зареєстроване місце проживання) ОСОБА_1, не свідчить про поважність причин неявки в судове засідання.

За положенням ст.288 ЦПК України, відповідач також повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи відповідача щодо сплати ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди платежів: 26.11.2015 р. на суму 30000 грн. та 09.12.2015 р. на суму 22000 грн., спростовується запереченнями представника позивача та матеріалами цивільної справи. Так в матеріалах справи міститься довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 10), згідно якої зарахування суми 30000 грн. не відображено.

Під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, відповідач ОСОБА_1 не спростував доводів позивача щодо неотримання коштів у сумі 30000 грн.

Таким чином обставини, на які посилається заявник не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення. У зв'язку з викладеним, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення, без задоволення.

Ухвалюючи про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд у відповідності до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, вважає за необхідне роз'яснити відповідачу право на подання апеляційної скарги на заочне рішення суду у загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду в загальному порядку.

Строк на апеляційне оскарження рішення відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.В.Дмитрюк