Справа № 2-67/07
Провадження № 6/727/173/19
У Х В А Л А
24 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді Слободян Г.М.
за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, -
Заявник (стягувач) ОСОБА_1 та в його інтересах представник заявника, адвокат Фокій Б.В. в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останнього до суду поступила заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, заяву підтримав та просив задовольнити.
Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно
дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав.
У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького МУЮ перебував виконавчий лист по справі № 2-67 від 27.06.2007 року, виданий Шевченківським районним судом м.Чернівці про зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 в натурі отриманий ним згідно акту прийому-передачі від 25.12.2005 року автомобіль МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1993 року випуску, кузов НОМЕР_2 , та причіп, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.76).
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.03.2008 року в задоволенні заяви начальника Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ Ткача Б.Н про роз`яснення рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17.01.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди автомобіля та відшкодування збитків, за безпідставністю - відмовлено та встановлено, що підстав для роз`яснення винесеного рішення від 17.01.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди автомобіля від 25.12.2005 року та відшкодування збитків, оскільки в цьому рішенні вказаний номерний знак автомобіля МАН, який підлягає поверненню відповідачем позивачу, 33-23РВО саме той, що зазначений в акті прийому-передачі автомобіля від 25.12.2005 року (а.с.79-80).
Постановою №08 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 10.07.2019 року, визнано постанову старшого державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Валевського О.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.05.2016 року у виконавчому провадженні №30168714 такою, що винесена
як передчасна та не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.81).
У відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 04.08.2017 року № 2492/5 Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області реорганізовано шляхом поділу на Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Другий відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та Третій відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.
Згідно наказу Міністерства юстиції № 2492/5 від 04.08.2017 року Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області реорганізовано шляхом поділу на Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Другий відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головною територіального управління юстиції у Чернівецькій області та Третій відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.
Перший відділ державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області не може вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії, у зв`язку з відсутністю виконавчого листа.
Згідно ст.12 ч.ч.2, 3 ЦПК України - учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території та обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч.4 ст.13, ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України).
Відповідно до норм ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
За змістом п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Пунктом 7 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.
Згідно ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Відповідно до ст.17 ч.1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і за її межами. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у рішенні від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (п. 41 рішення ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року).
Суд вважає, що причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих документів є поважними, стягувачем не було отримано виконавчі документи, виконавчі листи були знищені у відповідності до акта від 19.02.2018 року, внаслідок чого стягувач був позбавлений можливості реалізувати свої права, пов`язані з виконанням судового рішення, а виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та гарантією судового захисту порушених прав.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що стягувачем пропущено строки пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, а тому належить задовольнити заяву ОСОБА_1 , поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
На основі всебічно з`ясованих обставин, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись п.17.4 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.431, 433 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа - задовольнити.
Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-67 від 27.06.2007 року, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці в частині зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 , в натурі отриманий ним згідно акту прийому-передачі від 25.12.2005 року автомобіль МАН, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1993 року випуску, кузов НОМЕР_2 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 24.10.2019 року.
Суддя Слободян Г.М.