Справа № 629/7151/18
Номер провадження 2/629/439/19
27.02.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Каращука Т.О., за участю секретаря Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, -
Позивач звернулася до суду з позовом до Катеринівського старостинського округу ОСОБА_2 міської ради Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 23 квітня 2012 року помер її чоловік ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Вербна (колишня Комсомольська), будинок № 3. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого ОСОБА_2 філією Харківської товарної біржи, 27 квітня 2001 року, за № 124 та у ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації 12 травня 2001 року, номер запису 517, в книзі № 26. Спадкоємцем майна померлого, є вона та син ОСОБА_4, який від прийняття спадщини відмовився на її користь. Інших спадкоємців у спадкодавця немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався. В даний час вона звернулась до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавцю житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, але у вчиненні даної дії їй було відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок зареєстровано на підставі угоди, укладеної на товарній біржі. В зв'язку з цим просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 45,5 кв.м, загальною площею 64,7 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Вербна (колишня Комсомольська), будинок №3 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 23 квітня 2012 року.
В судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Відповідно до ст.8-3 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» та рішення ОСОБА_2 міської ради Харківської області № 1015 від 31.08.2018 року, ОСОБА_2 міська рада Харківської області є правонаступником всього майна, прав та обовязків Катеринівської сільської ради, що приєдналась до ОСОБА_2 міської обєднаної територіальної громади.
Судом встановлено, що 23 квітня 2012 року помер чоловік позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на день смерті мешкав в селі Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вул. Вербна (колишня Комсомольська), буд. 3 (а.с.7,9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 45,5 кв.м, загальною площею 64,7 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Вербна (колишня Комсомольська), будинок №3. Даний будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого ОСОБА_2 філією Харківської товарної біржи, 27 квітня 2001 року, за №124 та у ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації 12 травня 2001 року, номер запису 517, в книзі №26 (а.с.11,13).
Спадкоємцями майна померлого згідно ст. 1261 ЦК України є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_4, який від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивач своєчасно звернулась до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, на підставі чого було заведено спадкову справу №164/2012 та видано 11 січня 2013 року, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину права на земельну частку (пай) та грошові вклади з відсотками та компенсаціями, що належали спадкодавцю (а.с.10).
На даний час позивач звернулась до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавцю житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, про що надала правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу, зареєстрований ОСОБА_2 філією Харківської товарної біржі 27 квітня 2001 року за реєстраційним № 124, право власності зареєстровано ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації 12 травня 2001 року, номер запису 517, в книзі № 26.
Однак, державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Харківської області було відмовлено позивачу в оформленні спадщини на підставі того, що відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений.
Нотаріальне посвідчення вказаного договору вже є неможливим, оскільки, покупець на цей час є померлим та за життя після укладання договору зареєстрував його в ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації, тобто вчинено ряд дій, що унеможливлюють вирішення питання в іншому, окрім судового порядку
На дату укладання вказаного вище договору у ст. 9 Житлового Кодексу України вказується, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України.
При укладенні договору, сторони узгодили та виконали всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року(чинна на час придбання майна).
Також з положень ч. 1 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до ст. 220 ЦК України в редакції від 2003 року, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року (що діяв і на момент укладення договору купівлі-продажу), біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню та вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на біржі.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
За таких обставин, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Нормами ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 215 ЦК України, у випадках встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, а згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним.
Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до положень ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки позов визнаний відповідачем у повному обсязі на підставі доказів, наданих позивачем по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 392, 1222, 1223, 1268-1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 45,5 кв.м., загальною площею 64,7 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Катеринівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця
Вербна (колишня Комсомольська), будинок 3 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 23 квітня 2012 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка радгосп. «Комунар», Біловського району, Курської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Лозівський район, село Катеринівка, вул. Вербна (колишня Комсомольська), буд. 3.
Відповідач: ОСОБА_2 міська рада Харківської області, місцезнаходження за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 1.
Суддя Т.О.Каращук