Справа № 161/3151/19
Провадження № 6/161/150/19
У Х В А Л А

22 лютого 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у відділі ПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області знаходиться виконавче провадження № 52308352, відкрите за виконавчим листом Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 2/0306/894/11, виданим 21.09.2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в розмірі 3 700 000 гривень.

З метою забезпечення виконання даного судового рішення державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 Згідно інформації, наданої на запити державного виконавця, за боржником не зареєстровано відкритих рахунків у банківських установах; не зареєстровано сульськогосподарської техніки та транспорних засобів; зареєстрована земельна ділянка, площею 0, 7500 га в смт. Турійськ, Турійського району Волинської області, вул. Ставецька, 55, кадастровий номер :01:003:0067, цільове призначення для здійснення підприємницької діяльності. Державним виконавцем здійснено опис та арешт даної земельної ділянки, проведено її оцінку та передано на реалізацію. У звязку з тим, що торги не відбулись, вказана земельна ділянка була передана стягувачу за ціною 368 775, 00 грн. У звязку з відсутністю іншого майна належного боржнику, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїзд за межі України до повного виконання ним зобовязань згідно виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 2/0306/894/11, виданого 21.09.2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в розмірі 3 700 000 гривень.

В судове засідання державний виконавець не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду подання.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Виконання будь-якого рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод, якою гарантовано право на справедливий суд, що включає в себе обов'язкове виконання судового рішення.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Пункт 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачає можливість обмеження виїзду боржників за межі України до виконання зобовязань, покладених на них судовим рішенням.

За змістом цього Закону такі заходи примусового впливу вживаються до тих боржників, відносно яких мається інформація про їхній постійний чи періодичний виїзд за кордон, без мети чи з метою ухилення від виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі ПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області знаходиться виконавче провадження № 52308352, відкрите за виконавчим листом Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 2/0306/894/11, виданим 21.09.2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в розмірі 3 700 000 гривень (а.с. 5-6).

З доводів державного виконавця з метою забезпечення виконання даного судового рішення державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 Згідно інформації, наданої на запити державного виконавця, за боржником не зареєстровано відкритих рахунків у банківських установах; не зареєстровано сульськогосподарської техніки та транспорних засобів; зареєстрована земельна ділянка, площею 0, 7500 га в смт. Турійськ, Турійського району Волинської області, вул. Ставецька, 55, кадастровий номер :01:003:0067, цільове призначення для здійснення підприємницької діяльності. Державним виконавцем здійснено опис та арешт даної земельної ділянки, проведено її оцінку та передано на реалізацію. У звязку з тим, що торги не відбулись, вказана земельна ділянка була передана стягувачу за ціною 368 775, 00 грн. У звязку з відсутністю іншого майна належного боржнику, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїзд за межі України до повного виконання ним зобовязань згідно виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду Волинської області № 2/0306/894/11, виданого 21.09.2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в розмірі 3 700 000 гривень.

Між тим, в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження викладених у ньому обставин, а саме: державним виконавцем не надано доказів вжиття ним передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду а також умисного ухилення боржника від виконання зобовязання.

Оскільки, звертаючись до суду в порядку ст. 441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, чого ним зроблено не було, зважаючи на те, що на момент звернення до суду із таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, що також судом не встановлено, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.33 Конституції України, ст.441 ЦПК України, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено - 22 лютого 2019 року.

Суддя Черняк В.В.