ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/132/19
Провадження №2/477/385/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.

за участі секретаря судових засідань - Оселедченко Д.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 зареєстрований 12 вересня 1992 року Миколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №10.

В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, повну втрату поваги, взаєморозуміння, відповідач відносився до неї без належної поваги, часто перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ставав агресивним, провокував сварки із-за чого повністю втрачено взаємоповагу один до одного, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Вказала, що спору щодо поділу майна подружжя не має.

28 травня 2019 року ухвалою суду провадження у справі зупинено та надано сторонам строк для примирення 4 місяці.

30 вересня 2019 року провадження поновлено та призначено судове засідання.

У вступному слові позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що збереження шлюбу та відновлення відносин вважає не можливим та не бажає їх зберігати, сторони проживають окремо майже три роки, не ведуть спільного господарства, під час наданого судом терміну на примирення стосунки не відновлено.

Відповідач ОСОБА_2 у вступному слові позов не визнав повністю та заперечував проти його задоволення. Пояснив, що бажає зберегти шлюбні відносини з позивачем, під час наданого судом терміну на примирення він намагався відновити шлюбні відносини з позивачем, однак на даний час позивач відмовляється з ним відновлювати сімейні відносини. Просив вибачення у позивача за свої попередні вчинки та вважав, що шлюб необхідно зберегти.

Заслухавши вступні слова позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 12 вересня 1992 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Миколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №10 (а.с.5).

З пояснень сторін убачається, що спору щодо поділу майна подружжя вони не мають.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

При цьому, суд ураховує, що вжиті, відповідно до статті 111 СК України заходи до примирення сторін як подружжя, не виправдалися, тому позиція відповідача щодо позовних вимог є неприйнятною.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Позивачем в позовній заяві та у судовому засіданні зазначено про залишення їй прізвища, яке вона набула при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до статті 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282, 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Миколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 12 вересня 1992 року, актовий запис №10, розірвати.

Залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_1 », яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати - судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до частини 2 статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

СУДДЯ С.М . ГЛУБОЧЕНКО