Справа №295/3335/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

З участю секретаря судового засідання Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Янчинської О.С., погоджене начальником відділу Савіною Н.П., про надання дозволу на примусовий вхід до житла, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням, у якому просить надати дозвіл на примусовий вхід до квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування подання зазначено, що у провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувають матеріали виконавчого провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за № 57988396 від 02.01.2019р. на підставі виконавчого листа №295/3335/17 виданого 28.12.2018 року Богунським районним судом м. Житомира про вселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_1 . Боржник рішення суду в термін, наданий державним виконавцем не виконав, вимоги державного виконавця ігнорує, а тому виникла необхідність у проникненні державним виконавцям та іншим учасникам виконавчого провадження до квартири АДРЕСА_1 з метою примусового виконання судового рішення.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд подання проводити без його участі та у заяві вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 вказаного закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У відповідності до вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавчий лист №295/3335/17, виданий 28.12.2018 року Богунським районним судом м. Житомира про вселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_1 .

03.01.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено і боржниці для виконання із зазначенням необхідності виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Вказану постанову боржником не отримано, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого листа з повідомленням наданого УДППЗ «Укрпошта» від 12.02.2019р.

Державним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлялась вимога про час примусового вселення стягувача.

14.02.2019р., 19.08.2019р., 10.09.2019р. державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника та було встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться в квартирі, але двері не відчиняє.

У присутності понятих та працівників поліції, боржник повідомив з балкону, про те що двері не відчинить та вселяти нікого не буде, про що було складено відповідні акти державного виконавця

Державним виконавцем накладено штраф на боржника за невиконання рішення суду.

Також, 10.09.2019р. державним виконавцем винесено постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ та направлено до Головного управління національної поліції в Житомирській області за адресою: м. Житомир вул. Лесі Українки, 17.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду не виконується всупереч нормам статті 129-1 Конституції України, якою визначено, що рішення суду є обов`язковим до виконання, з урахуванням того, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій щодо виконання рішення суду про вселення ОСОБА_1 до квартири, про що, зокрема, свідчить акт державного виконавця від 24.10.2019 року.

Крім того, факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до квартири для виконання рішення суду про вселення ОСОБА_1 є підтвердженням ухилення боржника від свого зобов`язання за рішенням суду.

Отже, суд приходить до висновку про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, та вважає, що надання державному виконавцю дозволу на примусове проникнення до житла боржника є адекватним ступенем втручання до його прав, права інших осіб та узгоджується з положеннями національного законодавства і практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів державного виконавця, у зв`язку з чим вимоги державного виконавця підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

Надати дозвіл державним виконавцям Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги Житомирського апеляційного суду через Богунський районний су м. Житомира, протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман