Справа № 703/850/14-ц
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25 лютого 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

25 лютого 2019 року заявником подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, в звязку із скрутним матеріальним становищем, крім того зазначив, що суд повинен звільнити його від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки на його думку цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, заявником до клопотання не додано доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати такого відповідно до закону.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання касаційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік субєктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674 - VI за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розміри прожиткового мінімуму на 2019 рік визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII.

Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) гривня.

Таким чином, заявником за заявлену вимогу про забезпечення позову мав бути сплачений судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Отже, заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви без руху до усунення вищевказаних недоліків заяви та надання доказів сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання ним копії ухвали про залишення заяви без руху.

Розяснити заявнику, що якщо у зазначений строк він не усуне недоліки заяви, така буде вважатись неподаною і буде повернута без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя : О.П.Опалинська