гСправа № 358/1337/18 Провадження № 2/358/63/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Симоненко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком № 21, по вул. Зарічок, в с. Медвин, Богуславського району Київської області, зі зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється власником вказаного будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 16.09.2014 року.

Відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2016 року та її особисті речі у вказаному будинку відсутні.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, згідно чинного законодавства оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.

Також, відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачці було надіслано за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку.

Довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 17.09.2018 року підтверджено, що відповідачка зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку № 21, по вул. Зарічок, в с. Медвин, Богуславського району Київської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.09.2014 року.

Відповідач ОСОБА_2, зареєстрована в житловому будинку позивача, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 17.09.2018 року.

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців.

Оскільки відповідач не проживає по місцю реєстрації більше шести місяців, що підтверджується дослідженими по справі доказами, то є законні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житлом.

В даному випадку рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, буде підставою для зняття її з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 ЗУ від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підтягаються стягненню з відповідача.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 246, 141, 263-265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст. ст. 15, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком № 21, по вул. Зарічок, в с. Медвин, Богуславського району Київської області, зі зняттям з реєстраційного обліку.

Судове рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання, відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Стягнути із ОСОБА_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, інші дані суду невідомі, судові витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 704 гривні 80 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційної інстанції в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: суддя ОСОБА_3