Справа № 200/2589/19
Провадження №2-з/200/27/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши матеріали заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Димарт», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договір купівлі-продажу, скасування записів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.02.2019 року позовну заяву Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Димарт», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договір купівлі-продажу, скасування прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовом Дніпровською міською радою подано заяву про забезпечення позову, відповідно якої просять накласти арешт на нерухоме майно, а саме: торгівельний комплекс літ.А-1, Б-1 загальною площею 173,6 кв. м., що складається з: літ. А-1 загальною площею 79, 4 кв.м., літ. Б-1, загальною площею 94,2 кв.м., № I, II вимощення, який розташований за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя-2, буд. 33К; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДИМАРТ», а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: торгівельний комплекс літ.А-1, Б-1 загальною площею 173,6 кв. м., що складається з: літ. А-1 загальною площею 79, 4 кв.м., літ. Б-1, загальною площею 94,2 кв.м., № I, II вимощення, який розташований за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя-2, буд. 33К; заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі на нерухоме майно, а саме: торгівельний комплекс літ.А-1, Б-1 загальною площею 173,6 кв. м., що складається з: літ. А-1 загальною площею 79, 4 кв.м., літ. Б-1, загальною площею 94,2 кв.м., № I, II вимощення, який розташований за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя-2, буд. 33К.

В обґрунтування заяви посилається на те, що Дніпровською міською радою подано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення будівлі, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності. Предметом позову є земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-2, 33К. На зазначеній земельній ділянці побудовано торгівельний комплекс загальною площею 173,6 кв.м., який складається: літ. А-1 загальною площею 79,4 кв.м., літ. Б-1 загальною площею 94,2 кв.м., № I, II вимощення, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-2, 33К. Факт будівництва самочинної споруди встановлено рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 по цивільній справі № 175/2455/14-ц. Самочинно збудоване нерухоме майно всупереч вимог цивільного законодавства було предметом цивільного обороту та правочинів. Земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-2, 33К, ніколи не передавалась під будівництво, у власність або користування ОСОБА_1. Право забудови зазначеної земельної ділянки належить міській раді. Наявність самочинних споруд, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-2, 33К створюють перешкоди Дніпровській міській раді у реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном - земельною ділянкою. Спір у справі виник з приводу незаконного заволодіння земельною ділянкою у неправомірний спосіб ОСОБА_1. Наступне відчуження самочинно побудованої будівлі може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження у відповідачів до набрання законної сили судовим рішенням. Позивач вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі відчуження спірного майна третім особам, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заходи зустрічного забезпечення позову у вказаній справі не підлягають застосуванню, оскільки підстави, зазначені в ч.3 ст.154 ЦПК України відносно позивача відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18,149-150,153,154,157,270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Димарт», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом знесення будівлі, визнання недійсними договір купівлі-продажу, скасування записів - задовольнити.

До вирішення спору по суті накласти арешт на нерухоме майно, а саме: торгівельний комплекс літ.А-1, Б-1 загальною площею 173,6 кв. м., що складається з: літ. А-1 загальною площею 79, 4 кв.м., літ. Б-1, загальною площею 94,2 кв.м., № I, II вимощення, який розташований за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя-2, буд. 33К.

До вирішення спору по суті заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДИМАРТ» вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: торгівельний комплекс літ.А-1, Б-1 загальною площею 173,6 кв. м., що складається з: літ. А-1 загальною площею 79, 4 кв.м., літ. Б-1, загальною площею 94,2 кв.м., № I, II вимощення, який розташований за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя-2, буд. 33К.

До вирішення спору по суті заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, тощо, щодо нерухомого майна, а саме: торгівельного комплексу літ.А-1, Б-1 загальною площею 173,6 кв. м., що складається з: літ. А-1 загальною площею 79, 4 кв.м., літ. Б-1, загальною площею 94,2 кв.м., № I, II вимощення, який розташований за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя-2, буд. 33К.

Стягувачем за цим виконавчим документом є Дніпровська міська рада: , 49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 75.

Боржником за цим виконавчим документом є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИМАРТ», , м.Дніпро, ж/м Тополя-2, буд.33к.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк предявлення ухвали до виконання 3 роки, до 19.02.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва