Ухвала

28 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 487/1340/16-ц

провадження № 61-2277ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_1 розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 в частині оскарження постанови Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення отриманих доходів за час неправомірного користування майном та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 липня

2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення отриманих доходів за час неправомірного користування майном та виселення відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 липня

2016 року в частині вирішення позову про витребування майна та усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Зобов'язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 будинок АДРЕСА_1 та усунути перешкоди

ОСОБА_5 у користуванні вказаним житловим будинком шляхом виселення ОСОБА_4 з цього будинку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 оскаржила його в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 28 листопада 2018 року касаційну скаргу

ОСОБА_4 задоволено. Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 серпня 2016 року скасовано, рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 липня 2016 року залишено в силі.

18 січня 2019 року ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 звернулися через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в якій просять скасувати рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 липня 2016 року та постанову Верховного Суду від 28 листопада

2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог

ОСОБА_2

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 в частині оскарження постанови Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 36 та пункту 1 частини першої статті 44 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Також з набуттям чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII ЦПК України викладено в новій редакції.

Чинним ЦПК України не передбачено повноважень Верховного Суду щодо перегляду судових рішень Верховного Суду, ніж в порядку частини першої статті 423 ЦПК України, де визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 в частині оскарження постанови Верховного Суду від 28 листопада 2018 року слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 в частині оскарження постанови Верховного Суду від 28 листопада

2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення отриманих доходів за час неправомірного користування майном та виселення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило