Справа № 344/5315/18
Провадження № 22-ц/4808/316/19
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Турів О.М.,

з участю апелянта та його представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Польською М.В. 05 грудня 2018 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 12 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 подала позов до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 11.08.2007 року по 12.09.2016 року перебувала з відповідачем у шлюбі, у якому народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитину залишено на проживання з нею. Син навчається в приватній школі-садку "Перша ластівка" у 2 класі, у позашкільний час відвідує гуртки. Дитина знаходиться на "Д" обліку в лікаря алерголога з 2014 року, гастроентеролога з 2015 року, окуліста з 2016 року, потребує лікування, обстеження та нагляду спеціалістів, також рекомендовано санаторне оздоровлення. Всі додаткові витрати на дитину вона несе сама, відповідач в добровільному порядку допомоги не надає. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 11 січня 2017 року (справа №344/16440/16-ц) з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень і він їх сплачує, однак розмір аліментів є мізерним для забезпечення належних умов життя дитини. Також ОСОБА_3 досить часто перетинає межі України у інші країни світу, що свідчить про задовільний матеріальний стан останнього.

За період з вересня 2016 року по серпень 2017 року нею понесено витрати на лікування, навчання, оздоровлення і утримання сина 39 585,00 грн, за період з вересня 2017 року по березень 2018 року, витратила на навчання і утримання сина 26165,00 грн, за період з вересня 2016 року по квітень 2018 року витратила на навчання сина у спортивній секції «Зендокайкарате» приватної школи «Перша ластівка» 7350,0 грн. Всього за вищевказані періоди витратила на сина в загальному 73100,00 грн.

Вважає, що з відповідача слід стягнути половину вказаних витрат у розмірі 36550,00 грн. На підтвердження вказаних обставин нею надано відповідні докази, які свідчать про необхідність додаткових витрат на навчання дитини у платному навчальному закладі, спортивному закладі, санітарно-курортне лікування, що є підставою для стягнення з відповідача половини додаткових витрат на дитину.

Просила стягнути з відповідача в її користь 36 550,00 грн. додаткових витрат на дитину та судові витрати (а.с.1-6)

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. (а.с.79-84)

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку позивачем ОСОБА_2

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт не погоджується з висновком суду, що витрати, які просить стягнути відповідач в розумінні статті 185 СК України не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами та зазначає, що за рекомендаціями спеціалістів дитина потребує лікування, обстеження та нагляду спеціалістів, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.10.2018 року, наявною в матеріалах справи, де зазначено діагноз хворого «респіраторний алергоз (період ремісії), атопічний дерматит, дисфункція жовчного міхура, аномалія розвитку жовчного міхура, функціональні зміни ССС, складний далекозорний астигматизм обох очей». Такий стан дитини змушує нести її додаткові витрати на утримання сина, оскільки за рекомендаціями спеціалістів дитина потребує лікування, обстеження та нагляду спеціалістів, а також ведення гіпоалергічної дієти.

Апелянт звертає увагу суду на те, що син ОСОБА_4 знаходиться на «Д» обліку у лікаря алерголога з 2014 року, орентеролога з 2015 року, окуліста 2016 року. За рекомендаціями лікарів дитина потребує лікування, обстеження та нагляду спеціалістів. Крім того, рекомендовано санітарне оздоровлення в санаторіях пульмонологічного, гастроентерологічного профілю. Оздоровлення сина у комплексі «Трембіта» тісто пов'язане із діагнозом сина, встановленого у медичних документах, які суд безпідставно не взяв до уваги. У цьому комплексі лікують захворювання органів дихання, опорно-рухового апарату, кишково-рухового тракту. Стан здоров'я відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, відсутність інших утриманців, факт проживання неповнолітньої дитини разом з матір'ю свідчить про спроможність відповідача сплатити половину вказаних додаткових витрат на дитину.

Не враховано судом і наявність інших особливих обставин для необхідності додаткових витрат, зокрема витрати на навчання дитини у приватній школі-садку «Перша ластівка».

Щодо ж до зазначення у оскаржуваному рішенні про відсутність бажання матері переводити у державну загальноосвітню школу, апелянт звертає увагу на положенняч.1.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, за яким держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким позов задовольнити. (а.с.88-93).

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначає, що в оздоровленні сина у оздоровчому комплексі «Трембіта» не було необхідності, оскільки він не є хворим, щоб відвідувати оздоровчі комплекси. Тим більше виключно бажанням позивача, а не необхідністю, було викликане проживання під час оздоровлення у номері готелю типу «напівлюкс», який є значно дорожчим, ніж звичайні номери. Дані витрати не є витратами на розвиток здібностей дитини. Його батьки та сестра проживають в Іспанії ї готові прийняти їх та оздоровити внука, але ОСОБА_2 категорично це заперечує. Тому вважає, що суд дійшов правильного висновку про те, що вимога позивача про стягнення грошових коштів на оздоровлення сина у ТОВ «Трембіта» в розумінні ст.185 СК України не є особливою обставиною. Приватна школа - садок «Перша ластівка» не є спеціалізованим навчальним закладом для дітей з особливими потребами чи закладом для дітей з особливими здібностями. Доводи апеляційної скарги про відвідування дитиною гуртків у позашкільний час, правильно залишені судом поза увагою, не підтверджені належними та допустимими доказами. Також відповідач зазначає, що додаткові витрати на дитину законодавець пов'язує з умовою спроможності батьків надавати матеріальну допомогу. Так, за останні роки ним не придбано жодного нерухомого майна, автомобіль, на наявність якого звертає увагу апелянт, придбаний ще до шлюбу, на даний час він не працює, а тому його матеріальне становище не дозволяє йому забезпечити оплату додаткових витрат, а жодних доказів на спростування даних обставин позивачем не надано.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

У судове засідання апелянт ОСОБА_2 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що апеляційну скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов'язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за відсутності апелянта.

Вислухавши пояснення відповідача та його представника, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необгрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з положень ст.ст. 180, 181, 185 Сімейного кодексу України, ст.4 Закону України "Про освіту", ст.6 Закону України "Про загальну середню освіту", встановивши, що відповідач на момент ухвалення рішення не працює, фотофіксація фактів його перебування за кордоном встановлено як факт відвідування батьків, що там проживають, а наявність бажання позивачки навчати малолітнього сина у приватній школі не є особливою обставиною, вимога про стягнення грошових коштів на оздоровлення сина у ТОВ «Оздоровчий СПА - комплекс Трембіта» не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, в розумінні ст.185 СК України, дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю, а ОСОБА_3 - батьком малолітнього ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.26)

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.09.2016 року, яке набрало законної сили 23.09.2016 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 11 серпня 2007 року у відділі РАЦС по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, розірвано. Малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на проживання з матір'ю ОСОБА_2Після розірвання шлюбу прізвище позивачки "ОСОБА_2" змінено на дошлюбне "ОСОБА_2". (а.с. 7).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.01.2017 року, яке набрало законної сили, ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 12 грудня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9).

За даними із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого ОСОБА_4 від 30.12.2016 року дитині рекомендовано санаторне оздоровлення в санаторіях пульмонологічного, гастроентерологічного профілю (а.с.10).

У виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого ОСОБА_4 від 17.10.2018 року зазначено лікувальні та трудові рекомендації: спостереження педіатра алерголога, гастроентеролога, кардіолога, окуліста, гіпоалергенний побут, введення щоденних харчових продуктів (гіпоалергічна дієта), УЗД органів черевної порожнини (а.с.55).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 у період з 12.07.2017 року по 01.08.2017 року проживала разом з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у номері класу "напівлюкс" (однокімнатний, двомісний) та проходили комплексне оздоровлення в оздоровчому комплексі "Трембіта". Загальна сума оплачених послуг становить 25300 грн. Оплата за одну добу становить 725 грн, про що свідчать копії довідок ТОВ "Оздоровчого СПА-комплекс Трембіта" від 01.08.2017 року №52, №54. Відповідно до рахунку на готельне проживання ТОВ "Оздоровчого СПА-комплекс Трембіта" від 12.07.2017 року ОСОБА_2 за проживання нараховано загальну суму 25300,00 грн., аванс - 9420,00 грн, до оплати - 15880,00 грн. (а.с. 11-13)

З інформаційної довідки ТОВ "Оздоровчого СПА-комплекс Трембіта" від 01.08.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на базі оздоровчого СПА комплексу "Трембіта" проходив оздоровлення з переліком процедур. Загальна вартість переліку процедур, зазначених у даній довідці, становить 3855 грн. Оздоровлення проходило за таким переліком процедур: соляна кімната - 25 грн, тубус - 15 грн, масаж загальний - 135 грн., масаж спини - 45 грн, масаж (спина+руки) -135 грн, киснева пінка - 10 грн, теплі води - 75 грн. Щоденне приймання мінеральної води «Шаянська №245». (а.с. 14)

З виписки державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТзОВ "Оздоровчий СПА-Комплекс Трембіта" є товариством із загальною медичною практикою. (а.с.18)

Станом на 01.12.2016 року за дитину ОСОБА_4 внесено оплату за навчання в сумі 27000 грн. та оплачено вартість гуртків в сумі 3000,00 грн, що підтверджується копією довідки Приватної школи-садка "Перша ластівка" від 01.12.2016 року №94 ОСОБА_2 (а.с. 16).

Згідно довідки Приватної школи-садка "Перша ластівка" від 16.06.2017 року №53 ОСОБА_2 особисто за її сина ОСОБА_4 за період з 01.09.2016 року по 30.06.2017 року сплачено: вартість навчання в 1 класі за 2016-2017 навчальний рік в сумі 27000,00 грн; вартість гуртків за 2016-2017 навчальний рік в сумі 3630,00 грн; вартість навчання в літній школі в червні 2017 року в сумі 3300,00 грн. (а.с. 15)

Відповідно до копії угоди про співпрацю від 01.09.2017 року, укладеної між Приватною школою-садком "Перша ластівка" та ОСОБА_2, плата за послуги становить 32400,00 грн за навчальний рік (а.с. 21).

Довідка Приватної школи-садка "Перша ластівка" від 16.04.2018 року №10 свідчить про те, що ОСОБА_4 дійсно навчається в 2-А класі приватної школи-садка "Перша ластівка", вартість навчання становить 32400,00 грн. за навчальний рік, 3600,00 грн. на місяць. (а.с. 19).

Згідно довідки Приватної школи-садка "Перша ластівка" від 13.04.2018 року №9 ОСОБА_2 особисто за її сина ОСОБА_4 за період з 01.09.2017 року по 30.03.2018 року сплачено: вартість навчання в 2 класі за вересень 2017-березень 2018 року та харчування в сумі 25365,00 грн; вартість гуртків за відповідний період 2017-2018 н.р. в сумі 800,00 грн. (а.с. 20).

У довідці Приватної школи-садка «Перша ластівка» від 05.12.2018 року, долученої до апеляційної скарги, уточнено назву гуртків, які відвідував ОСОБА_4 З урахуванням довідки №53 від 16.06.2017 року вартість гуртків за 2016-2017 навчальний рік становила в сумі 3630 грн: карате-2100 грн., street dance-140 грн., художня майстерня-360 грн., арт-терапія-180 грн., лего-850 грн. Згідно довідки №94 від 01.12.2016 року оплачено вартість гуртків в сумі 3000 грн.: карате до-800 грн., street dance-80 грн., художня майстерня-360 грн, арт-терапія-135 грн, лего-250 грн., решта суми 1375 грн - передоплата за 2017 рік (січень-травень). Згідно довідки №9 від 13.04.2018 року вартість гуртків за відповідний період (вересень-березень) 2017-2018 навчальний рік в сумі 800 грн: карате-440 грн, народні танці-360 грн. (а.с.94)

Довідка ГО «Івано-Франківська обласна федерація Зендокай будо карате» від 04.12.2018 року, видана ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно проходив навчання в спортивній секції «Зендокай карате» до вересня 2016 року на території приватної школи «Перша ластівка». Тренування проходять протягом навчального року з вересня по травень. Вартість місячного абонементу станом на квітень 2018 р. становила 400 грн. За період з 01.09.2016 року по 31.05.2017 року сплачено 3200 грн. За період з 01.09.2017 року по квітень 2018 року сплачено 2400 грн. Оплату за навчання здійснювала ОСОБА_2 За період навчання нею придбано спеціальне спорядження для тренувань: кімоно-700 грн, рукавички-520 грн, щитки - 530 грн. (всього 1750 грн) (а.с.95)

ОСОБА_4 дійсно навчається в 3-А класі приватної школи - садка «Перша ластівка». Вартість навчання становить 3800 грн за місяць. Додатково матір'ю оплачуються харчування та додаткові гуртки при школі, що підтверджується довідкою Приватної школи-садка «Перша ластівка» від 25.10.2018 року. (а.с.96)

Встановлено, що відповідач не працевлаштований, підприємницьку діяльність припинив.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Ці положення стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. (Постанова Верховного Суду 761/6933/17).

Наявність таких обставин має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Однак позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо.

Так, апелянт не представила суду доказів, що дитині був рекомендований заклад "Оздоровчий СПА-Комплекс Трембіта", яким могло бути, зокрема направлення, видане дитині лікарем. Обрання позивачем на власний розсуд закладу для оздоровлення дитини не може бути підставою для задоволення додаткових витрат на дитину, оскільки не доведена їх необхідність.

Понесення витрат, пов»язаних із навчанням дитини у приватній школі, при можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та вибору освітнього закладу залежить виключно від матеріальних можливостей та бажання батьків. Позивачем не представлено доказів того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі, в якій останній навчається у 2016-2018 навчальних роках, тому відповідач, за таких обставин, не повинен нести тягар додаткових витрат на дитину за це навчання. Відвідування на даний час приватної школи дитиною не свідчить про її подальше відвідування, а в більшості це відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов'язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Позивач не скористалася можливістю розвитку дитини безкоштовно та не обґрунтувала необхідності здійснення нею платних витрат з навчання саме платній приватній школі-садку.

Відвідування дитиною спортивної секції «Зендокай карате» та інших гуртків приватної школи «Перша ластівка» пов'язано із забезпеченням можливості всестороннього розвитку дитини, а не з наявністю у дитини певних конкретних здібностей та необхідністю їх розвитку. (Постанова ВС по справі 205/4622/16-ц)

Отже, витрати на придбання спеціального спорядження для спортивних тренувань також не відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, пов'язаних з особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України, тому не можуть бути враховані при визначенні понесених додаткових витрат на утримання дитини.

Крім того, такі обставини як навчання дитини у приватній школі-садку, відвідування гуртків у позашкільний час, знаходження на обліку у лікаря алерголога враховано судом при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, що підтверджується рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.01.2017 року, яке набрало законної сили.

Щодо ж до інших витрат, визначених апелянтом, такі входять до витрат, викликаних потребами, обставинами, життєвою необхідністю та покладаються на утриманців як зі сторони матері так із сторони батька за рахунок аліментів та заробітної плати. При цьому, не всі витрати є обов'язковими та залежать від можливостей сторін та їх першочергової потреби.

Відповідно до статтей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апелянтом не представлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 березня 2019 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський