Номер провадження 22-ц/804/518/19
Головуючий у 1-й інстанції Киян Д.В.
Доповідач Биліна Т.І.
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Мироненко І.П, Принцевської В.П.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті протиправного проступку, -

в с т а н о в и в :

24 вересня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті протиправного проступку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачеві з підстав не усунення недоліків позовної заяви та несплати судового збору.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просила її скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, фактично ухилився від вирішення спору по суті та від здійснення правосуддя. Не вияснив всі обставини справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позовна заява може бути визнана неподаною і повернута, у разі, якщо вона подана без додержання вимог, передбачених ст.175 ЦПК України та не оплачена судовим збором, а позивач на вимогу суду і у встановлений законом строк, не усунув недоліків позовної заяви, або не сплатив необхідних судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без рухута надано позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків та сплати судового збору.

Ухвала мотивована тим, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175 та 177 ЦПК України, а саме, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, не зазначено місце проживання відповідача, не надано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок врегулювання, позивачем також не надано відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, не зазначений перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Також позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, та до заяви додані копії документів, які належним чином не посвідчені.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повертаючи її позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у наданий строк.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що копія ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2018 року отримана позивачем 12 грудня 2018 року, що підтверджено повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, проте повідомлень про причини не виконання ухвали, а також не сплати судового збору на адресу суду не надходило.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу у відповідності до положень частини 3 статті 185 ЦПК України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена згідно вимог чинного процесуального законодавства та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі, оскільки позивачкою не було надано суду відомостей про неможливість сплати судового збору, або клопотання про відстрочення чи звільнення її від сплати судового збору, а також нею не було надано ніяких повідомлень про причини невиконання ухвали з наведенням відповідних обставин.

Відповідно положень ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Проте, що стосується причин, зазначених судом першої інстанції в ухвалі про залишення позову без руху стосовно того, що позовна заява повинна містити, між іншим,перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову( позовів) до цього ж відповідача(відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, слід зауважити наступне.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У свою чергу, відповідність копії письмового доказу оригіналу, урегульовано ч.5 ст.95 ЦПК України, згідно якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, доводи суду, що додані до позовної заяви документи особисто не завірені позивачем, не є підставою длязалишення позову без руху таповернення позовної заяви, а лише тягне за собою(за певних умов) наслідки, передбачені ч.6 ст.95 ЦПК України.

У свою чергу, сама по собі відсутність підтверджень, викладених у позовній заяві, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, не може вважатись достатнім підґрунтям (за відсутністю інших підстав) для застосування таких процесуальних наслідків як повернення заяви, як формальної причини, що суперечить принципу верховенства права.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.11 вищевказаної статті, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Крім того, слід також зазначити, що, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2019 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: І.П. Мироненко

В.П. Принцевська