ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2757/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/102/19 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 311000000
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Сташків Б. І.,

секретар - Сович Н.А.

з участю представника ТОВ "Домобудівник" - Становича Н.Р., позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л. у цивільній справі №607/2757/17 за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", третя особа - профспілковий комітет товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпустки,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд із вказаним позовом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з припинення ТОВ "Домобудівник" №16/05/16-8 від 16 травня 2016 року "Про звільнення за прогул без поважних причин ОСОБА_2.".

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу кадрів ТОВ "Домобудівник" з 16 травня 2016 року.

Стягнуто із ТОВ "Домобудівник" на користь ОСОБА_2 заробітну плату з врахуванням індексації за період з 01.11.2015 року по 16.05.2016 року у розмірі 26688,32 грн з урахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов'язкових платежів.

Стягнуто з ТОВ "Домобудівник" на користь ОСОБА_2 102357,04 грн середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу із врахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов'язкових платежів.

Зобов'язано ТОВ "Домобудівник" нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати за період з 1.11.2015 року по 16.05.2016 року, виходячи із визначених судом щомісячних сум, які підлягають до стягнення з ТОВ "Домобудівник" в користь позивача.

У задоволенні решти позовних відмовлено.

Стягнуто з ТОВ "Домобудівник" в користь держави 1930,45 грн судового збору.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ТОВ "Домобудівник" просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження.

21 лютого 2019 року до Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла письмова заява про відмову від позову.

В судовому засіданні 26 лютого 2019 року ОСОБА_2 заяву про відмову від позову підтримала.

Апеляційним судом роз'яснено позивачу наслідки відмови від позову.

Розглянувши заяву про відмову від позову, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу (ст. 373 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Враховуючи зазначені норми права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти відмову ОСОБА_2 від позову, визнати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 жовтня 2018 року нечинним та провадження по справі закрити.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частиною 2 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічна правова норма міститься у ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Так у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

При поданні апеляційної скарги ТОВ "Домобудівник" через ПАТ "Укргазбанк" сплачено 2896,00 грн. судового збору згідно із платіжним дорученням №4519 від 23 листопада 2018 року.

Відтак, ТОВ "Домобудівник" підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги, що становить 1448,00 грн.

Керуючись ст. ст. 142, 206, 255, 373 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову.

Визнати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 жовтня 2018 року - нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", третя особа - профспілковий комітет товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпустки - закрити.

Повернути з Державного бюджету товариству з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" 50 відсотків судового збору в сумі 1448,00 грн (одна тисяча чотириста сорок вісім гривень) сплаченого при поданні апеляційної скарги згідно платіжного доручення №4519 від 23 листопада 2018 року (платник - ТзОВ "Домобудівник"; Код - 0126870; Банк платника - АБ "Укргазбанк"; Отримувач - УК в м. Тернополі/м. Тернопіль/22030101; Код - 37977726; Банк отримувача - Казначейство України; Код банку - 899998; Кредитний рахунок - 008; Сума - 2,881.00).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2019 року.

Головуюча

Судді