КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9260/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Саліхова В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Миколаєць І.Ю. 15 лютого 2019 року,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство "ПРАВЕКС БАНК", ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,-

встановив:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду міста Полтави із заявою про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту, накладеного на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 22 січня 2009 року у справі за позовом АТ "ПРАВЕКС БАНК" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором накладено арешт на зазначену квартиру.

У зв`язку із виконанням рішення суду та закриттям виконавчого провадження просить скасувати зазначений арешт.

Ухвалою Святошинського районного суд міста Києва від 15 лютого 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

В апеляційній скарзі посилається на безпідставність висновків суду про відмову у задоволенні заяви з мотивів знищення справи та не доведення ним обставин про те, що заходи забезпечення позову вживались.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що справа, у якій за твердженням заявника вжито заходів забезпечення позову, знищена, суд не володіє відомостями про наявність ухвали про забезпечення позову та заявник такого факту не довів.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-4 ст.158 ЦПК України установлено:

1. Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

2. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

3. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.

4. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Передбачений ч.3 ст.158 ЦПК України обов`язок відповідача доводити здійснене ним забезпечення позову виникає за обставин, коли у відповідності до ст.156 ЦПК України відбувається заміна одного способу забезпечення позову іншим.

Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Тобто, заходи забезпечення позову обтяжують особу, відносно якої вони вжиті, лише протягом певного часу та до настання тих чи інших обставин, із настанням яких наявність забезпечення втрачає своє значення.

Суд першої інстанції не повинен був перекладати на заявника обов`язок доводити те, які приймались рішення у справі, якщо така справа утворюється, розглядається, зберігається та знищується самим судом. У зв`язку із цим положення цивільного процесуального закону, що регулює правила доказування, які суд застосував по відношенню до заявника, безпідставне.

Натомість убачається, що матеріали справи судом досліджено не у повному обсязі.

Так, установивши, що 14 липня 2010 року Святошинським районним судом міста Києва у справі, яка має номер 2-194-1/10 (номер за попередній рік 2-2135-1/09), за позовом АТ "ПРАВЕКС БАНК" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено рішення, а згідно довідки Святошинського районного суду міста Києва №2-194-1/10-архів від 18 квітня 2019 року цивільна справа №2-194-1/10 знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання (термін до 14 липня 2015 року), згідно Акту про відбір до знищення цивільних справ за 2010 рік за індексом 2 від 19 грудня 2016 року, відповідно до наказу №111/од від 31 грудня 2013 року, а в архіві суду залишено на постійне зберігання такі оригінали судових документів: рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 липня 2010 року, суд першої інстанції поза увагою залишив наступні факти, що мають значення для справи.

Відповідно до даних копії Обліково-статистичної картки на цивільну справу, що заведена Октябрським районним судом міста Полтави, цим судом 20 січня 2009 року зареєстрована позовна заява АТ "ПРАВЕКС БАНК" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справі присвоєно №2-2145/09.

З ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 19 грудня 2018 року, якою заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову передана до Святошинського районного суду міста Києва, оскільки саме цей суд ухвалив рішення по суті, убачається, що в провадженні Октябрського районного суду міста Полтави знаходилась зазначена вище цивільна справа, супровідним листом Октябрського районного суду міста Полтави від 24 квітня 2009 року справу направлено за підсудністю до Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів", що також підтверджується записом в Обліково-статистичній картці на цивільну справу.

Проте на підтвердження обставини передачі справи Третейському суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів" Єдиний державний реєстр судових рішень містить ухвалу від 19 березня 2009 року (реєстраційний №8364475), інших судових рішень за даними пошуку по номеру справи №2-2145/09 реєстр відомостей не містить.

Згідно даних зворотного боку Обліково-статистичної картки на цивільну справу, у п.31 "Інші відмітки" міститься запис, що 22 січня 2009 року постановлено ухвалу про забезпечення позову.

Згідно копії постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 12 листопада 2018 року вказано, що справа розглядалась Святошинським районний судом міста Києва, на підставі рішення Святошинського суду міста Києва був виданий виконавчий лист.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Окрім того, на стадії апеляційного провадження долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23 травня 2019 року, з якої убачається наявність запису у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації про арешт квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 22 січня 2009 року №2-2145/09.

Ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм процесуального права, є такою що перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, а відтак підлягає скасуванню згідно із ст.379 ЦПК України.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову слід вирішити питання про відновлення втрачених документів у разі, якщо така обставина буде установлена.

Згідно із ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до змісту ст.490 ЦПК України відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, суду першої інстанції під час розгляду заяви не позбавлений можливості вирішити питання про відновлення втраченого провадження (частково) та установити, чи є справа №2-194-1/10 (номер за попередній рік 2-2135-1/09), у якій 14 липня 2010 року Святошинським районним судом міста Києва ухвалено рішення, справою, що передана Октябрським районним судом міста Полтави із №2-2145/09, в межах провадження по якій цим судом постановлено ухвалу від 22 січня 2009 року.

В залежності від установленого вирішити питання про відновлення втраченого судового провадження та прийняти у відповідності до вимог закону судове рішення за наслідками розгляду заяви.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Саліхов