РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/770/19

2/609/374/2019

24 липня 2019 року Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Кравчук Л.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Матвіївської сільської ради

вимоги позивачів: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 24 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Матвіївської сільської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилося після смерті - ОСОБА_2

2. Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , що належав колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 , згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого відповідно до рішення виконкому Шумської районної ради НОМЕР_5 від 26.07.1989 р.

На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження, склавши заповіт, згідно якого належний їй на підставі приватної власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийнял у відповідності до ст.1268-1270 ЦК України, оскільки постійно фактично проживала із нею на час відкриття спадщини та не заявляла відмову про прийняття спадщини за заповітом, як стверджує остання.

Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено, оскільки не надано документів, що підтверджують родинні відносини з померлою.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті- ОСОБА_2

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 27 червня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 24 липня 2019 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_1 від 15.06.2006 р., що видане Матвіївською сільською радою Шумського райну Тернопільської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2

7.Померлій належало майно, а саме: житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , що належав колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 , згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого відповідно до рішення виконкому Шумської районної ради НОМЕР_5 від 26.07.1989 р.

8. Як вбачається із довідки № 275 від 23.07.2019 р., виданої Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 одна і таж особа.

9. Відповідно до повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна № 51 від 22.05.2019 р., виданого ФОП ОСОБА_4 , в якому зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 і, станом на 22.05.2019 р. його вартість становить - 21322 грн.

10 Згідно довідки № 367 від 27.08.2018 р. виданої Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області, вказується, що згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок № НОМЕР_2 станом на 15.04.1991 р. в житловому будинку по АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_2 , голова двору, померла

ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померла ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 13.06.2006 р. секретарем Матвіївською сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №55, згідно якого заповіла житловий будинок, АДРЕСА_1 , позивачу по справі.

12. Із довідки №366 від 27.08.2018 р. виданої Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, ОСОБА_1 з 2001 року проживала без реєстрації в с. Матвіївці Шумського району разом із ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , доглядала її і здійснила поховання, що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем.

13. Із листа про роз`яснення щодо порядку спадкування виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу, вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

ІV. Оцінка Суду.

14. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

15. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

16. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

17. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

18. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

19. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

20. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоєців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

21. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

22. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

23. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

24. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

25. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

26. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

27. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

28. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

29. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

30. Позивачем при подачі позову було сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР, ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Матвіївської сільської ради (місце знаходження: с. Матвіївці, Шумського району Тернопільської області, ) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , що належав колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого відповідно до рішення виконкому Шумської районної ради НОМЕР_5 від 26.07.1989 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 24 липня 2019 року.

Суддя: О. В. Ковтунович