Провадження № 2/428/670/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.09.2018 року вказана позовна заява була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

13.11.2018 позивачем недоліки зазначені в ухвалі були виправлені.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він є рідним сином спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, земельної ділянки, що розташована на території Ягідненської сільської ради Куп’янського району Харківської області, площею 5,1048 гектарів, цільове призначення якої - ведення товарного сільскогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, та права на грошові вклади, що знаходяться у філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на компенсаційних рахунках № НОМЕР_5 в сумі 4551,10 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_6 в сумі 2025,00 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_8 в сумі 1204,25 грн. в ТВБВ № 10012/07.

Спадкоємцем першої черги за законом є позивач як рідний син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження. До першої черги на прийняття спадщини відноситься і рідний брат позивача - ОСОБА_3, однак він у визначений законом строк до нотаріальної контори не звертався та за місцем реєстрації з 2013 року не проживає.

26 жовтня 2016 року за заявою позивача нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Чиркіною Т.Д. було відкрито спадкову справу № 416/2016 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4, останнє місце проживання якої було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45547994 від 26.10.2016 року інформація щодо заповіту в Спадковому реєстрі від імені спадкодавця ОСОБА_4 відсутня, тому спадкування за вищезазначеною спадковою справою має здійснюватись за законом.

У встановлений законом строк позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме та рухоме майно після смерті своєї матері ОСОБА_4 та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв’язку з тим, що крім нього спадкоємцем за законом є рідний брат позивача - ОСОБА_3.

Позивач вважає, що його брат ОСОБА_3 не може вважатися особою, яка прийняла спадщину лише з підстав формальної реєстрації за тією ж адресою, де була зареєстрована і проживала померла мати, та не має законного права на спадкування 1/2 частки спадкового майна після смерті ОСОБА_4. Крім того, відповідач ОСОБА_3, хоч і був зареєстрований за тією адресою, що і померла мати, але фактично не проживав з нею однією сім’єю, не здійснював жодної допомоги померлій в процесі її життєдіяльності, не вів спільне господарство, не сплачував за комунальні послуги. Відповідач фактично не мешкав з померлою за місцем реєстрації з 2013 року, не приймав жодної участі у витратах щодо утримання та допомоги матері для купівлі необхідних ліків, харчів, речей, сплати комунальних послуг. Всі витрати на утримання, лікування, поховання матері, а також встановлення пам’ятника, були сплачені позивачем.

У зв’язку з чим, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив суд визнати за ним право власності з порядку спадкування за законом після його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на земельну ділянку, що розташована на території Ягідненської сільської ради Куп’янського району Харківської області, площею 5,1048 гектарів, цільове призначення якої - ведення товарного сільскогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, та на грошові вклади, що знаходяться у філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на компенсаційних рахунках № НОМЕР_5 в сумі 4551,10 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_6 в сумі 2025,00 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_8 в сумі 1204,25 грн. в ТВБВ № 10012/07.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з’явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3

На підставі клопотання представника позивача ОСОБА_2, яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона сусідка позивача. ОСОБА_3 – брат позивача, який виїхав до Російської Федерації вже дуже давно, ще до смерті його матері ОСОБА_4. Позивач мешкав в одній квартирі разом із матір’ю ОСОБА_4 по день її смерті. Вона постійно мешкала у будинку АДРЕСА_1. З сім’єю ОСОБА_4, яка мешкала у квартирі АДРЕСА_1, вона спілкувалась, часто заходила у гості.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Вона знала свою сусідку ОСОБА_4 (прізвище не знає), яка проживала разом з сином ОСОБА_8. У ОСОБА_1 є брат ОСОБА_3, який мешкає років 7 в Російській Федерації, має там роботу та сім’ю. ОСОБА_4 померла 5 років тому назад. На день смерті з нею мешкав син ОСОБА_8, син ОСОБА_9 не мешкав.

Вислухавши позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_10, виданого 26.05.1977 року Сєвєродонецьким відділом РАГС Ворошиловградської області, актовий запис № 757.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 38.

Згідно з копії заяви від 26.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2017, державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Чиркіною Т.Д. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, земельної ділянки, що розташована на території Ягідненської сільської ради Куп’янського району Харківської області, площею 5,1048 гектарів, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, та права на грошові вклади, що знаходяться у філії - Луганському обласному управлінні публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на компенсаційних рахунках № НОМЕР_5 в сумі 4 551,10 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_6 в сумі 2 025, 00 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_8 в сумі 1 204, 25 грн. в ТВБВ № 10012/07, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року його матері, ОСОБА_4. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що крім ОСОБА_1 є ще спадкоємець за законом, ОСОБА_3, який вважається таким, що спадщину прийняв, за відсутності рішення суду, яке б спростовувало би цей факт, а також через відсутність обов’язкових реквізитів на державному акті на право власності на земельну ділянку.

Крім того, з вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що станом на 25 січня 2017 року у спадковій справі відсутні будь-які заяви, окрім заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45547994 від 26.10.2016 інформація щодо заповіту в Спадковому реєстрі від імені спадкодавця відсутня.

Згідно з довідкою про склад сім’ї № 272 від 16.02.2016, виданою ОССБ «Луч», ОСОБА_4 мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року. На момент смерті з нею були зареєстровані сини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується також копією домової книги на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з актом б/н від 16.02.2016, затвердженого керуючим ОСББ «Луч» ОСОБА_10, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, однак фактично не мешкає з 2013 року.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_4 на спадкове майно, яке складається з квартири, земельної ділянки та грошових вкладів, але позбавлений можливості отримати спадщину, оскільки отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що є ще один спадкоємець за законом - брат позивача ОСОБА_3, який вважається таким, що спадщину прийняв, оскільки був зареєстрований зі спадкодавцем на момент її смерті.

Розглядаючи вимоги позивача, суд виходить з того, що вони виникають з окремих правових підстав, а саме права на спадщину за законом, а тому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначає Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїх постановах від 25 грудня 2013 року по справі 6-35295св13, від 28 травня 2014 року по справі 6-10784св14 в судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_7 року відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, земельної ділянки, що розташована на території Ягідненської сільської ради Куп’янського району Харківської області, площею 5,1048 гектарів, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, та права на грошові вклади, що знаходяться у філії - Луганському обласному управлінні публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на компенсаційних рахунках № НОМЕР_5 в сумі 4 551,10 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_6 в сумі 2 025, 00 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_8 в сумі 1 204, 25 грн. в ТВБВ № 10012/07.

Позивач ОСОБА_1, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті його матері ОСОБА_4, так як є сином померлої, який фактично прийняв спадщину, тому що мешкав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_7 року, тобто на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Як свідчить заява про прийняття спадщини, посвідчена державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Чиркіною Т.Д. 25.01.2017, позивач ОСОБА_1 протягом передбаченого законом строку звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3, який теж є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, так як є сином померлої, спадщину після померлої не прийняв, так як хоча і був зареєстрований за однією адресою разом із спадкодавцем, однак фактично не мешкав з нею на час відкриття спадщини, ще у 2013 році виїхав до Російської Федерації та тримав там громадянство, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, оформив довіреність у нотаріуса Новоросійського нотаріального округу ОСОБА_11 від 28.06.2016, якою уповноважив позивача ОСОБА_1 управляти та розпоряджатися всім його майном.

Доказами, які свідчать про обставини прийняття спадщини ОСОБА_1, тобто про проживання спадкодавця ОСОБА_4 на момент смерті зі спадкоємцем ОСОБА_1, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 року, у квартирі АДРЕСА_1, та того факту, що відповідач ОСОБА_3 не мешкав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 вже тривалий час в тому числі і на день відкриття спадщини, є акт житлової організації від 16.09.2016 та показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_7, які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому, підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми як докази, на підтвердження факту якого їх подано заявником.

Отже, суд вважає, що право позивача, у зв’язку з тим, що останній вчинив всі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягають захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, як спадкоємець померлої ОСОБА_4, має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті останньої, оскільки окрім позивача з заявами про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались, а позивач фактично прийняв належну йому спадщину за законом, оскільки фактично мешкав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Брат позивача ОСОБА_3, який є також спадкоємцем першої черги та вважається нотаріусом таким, що прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований за однією адресою разом із спадкодавцем на момент її смерті, на переконання суду не може вважатися таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки був лише зареєстрований за однією адресою разом із спадкодавцем і всупереч вищенаведеній нормі ЦК України постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанціями про сплату судового збору № 21 від 30.08.2018 у сумі 2 752, 29 грн. та № 12 від 12.11.2018 у сумі 507, 94 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті його матері – ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку, що розташована на території Ягідненської сільської ради Куп’янського району Харківської області, площею 5,1048 гектарів, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, та грошові вклади, що знаходяться у філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на компенсаційних рахунках № НОМЕР_5 в сумі 4 551, 10 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_6 в сумі 2 025, 00 грн. в ТВБВ № НОМЕР_7, № НОМЕР_8 в сумі 1 204, 25 грн. в ТВБВ № 10012/07.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 3 260 (три тисячі двісті шістдесят) гривень 23 копійки.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1;

- представник позивача: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2;

- відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3.

Суддя І. С. Посохов