Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання: Горбані О.В., Артюшенко К.С.,

за участю: представника позивача - адвокат Прудивуса М.О.,

представників відповідача Подільської РДА у м. Києві - Омелян В.О., Мельник Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , уточнивши свої позовні вимоги, звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що у Подільському районі м.Києва.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.09.2016 року ОСОБА_2 склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданник І.В., за яким спадкодавець заповів позивачу усе своє майно. Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . Вказує, що 11.04.2017 року позивачем до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини. Однак, 15.09.2017 року державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданник І.В. була видана відмова у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та його державну реєстрацію з посиланням на відповідні норми законодавства та рекомендовано звернутись до суду. У зв`язку з наведеним позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 28.09.2017 р.

В листопаді 2017 р. представником відповідача-2 - Подільської РДА у м.Києві подані заперечення, в яких сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації № 38720 від 27.09.2016 року квартира АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрована. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 94092891 від 09.08.2017 року права власності , інші речові права, іпотеки, обтяження за вищевказаною квартирою відсутні. Вказує, що спірна квартира не належала на праві власності за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому ОСОБА_1 не має законного права її успадкувати, оскільки дана квартира не входить до складу спадщини за заповітом № 7-642 від 26.09.2016 року.

В березні 2018 р. представником відповідача-1 - Київської міської ради поданий відзив на позовну заяву, в яких сторона відповідача просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, зазначаючи на те, що у власника на підставі ст.392 ЦК України є право на визнання права власності в судовому порядку в разі втрати правовстановлюючого документа.

Представником позивача подані письмові пояснення на заперечення представника відповідача-2, в яких посилається на те, що ще за своє життя ОСОБА_2 звертався до РДА за видачею дубліката свідоцтва про право власності на квартиру, але він не був виданий останньому. Стверджує, що спадкодавець з об`єктивних причин не зареєстрував своє право власності у БТІ в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) розгляд справи відбувається за нормами ЦПК України, чинного з 15.12.2017 р., в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, просив позов задовольнити. Вказував на те, що у вказані квартирі ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав один, за своє життя звернувся до Подільської РДА в м.Києві із заявою про приватизацію вищевказаної квартири, отримав свідоцтво про право власності, але в зв`язку зі смертю не зміг зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку. Зазначив, що у зв`язку з відсутністю документів спадкодавця, а саме у зв`язку з їх втратою позивачем було подано заяву до правоохоронних органів.

Представники відповідача-2 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову в повному обсязі, просили відмовити з підстав, зазначених в запереченнях на позовну заяву. Пояснили, що у РДА не міститься відомостей про дату на номер свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на вищевказану квартиру. Додали, що Київською місцевою прокуратурою № 7 проводилась перевірка щодо законності наданих представниками померлого документів на видачу дубліката свідоцтва про право власності.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 26.09.2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склав заповіт, за яким заповів позивачу у даній справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що буде йому належати на день його смерті та на що він за законом матиме право. Даний заповіт був посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданником І.В. 26.09.2016 р. за реєстром № 7-642.

Як вбачається з вищевказаного заповіту, текст заповіту записано зі слів ОСОБА_2 за допомогою комп`ютерної техніки, зачитано заповідачем вголос його свідками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та в зв`язку з хворобою ОСОБА_2 (слабкість рук), який не може сам підписати заповіт, на його особисте прохання та за його дорученням, в присутності нотаріуса та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 даний заповіт підписаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Подільським РВ ДРАЦС у м.Києві 07.04.2017 р. (актовий запис № 122 від 07.04.2017 р.) ОСОБА_2 помер приблизно 31.03.2017 р. в м.Києві.

З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач ОСОБА_1 11.04.2017 року звернувся в Дев`яту київську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації № КВ-2017 № 38720 від 27.09.2016 р., вищевказана спірна квартира - АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрована.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 94092891, станом на 09.08.2017 р. відомості про реєстрацію право власності на вищевказану квартиру відсутні.

Листом Подільської РДА у м.Києві від 30.08.2017 р. № 106/25/Д-199 ОСОБА_1 відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру з посаланням на те, що імперативно. Нормою п.24 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, визначено права на отримання такого дублікату виключного власнику квартири.

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданника І.В. від 15.09.2017 р. № 5155/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у ОСОБА_1 , як спадкоємця, відсутній правовстановлюючий документ на зазначену вище квартиру.

Як вбачається з листа відділу з питань майна комунальної власності Подільської РДА в м.Києві від 24.10.2016 р. № П-293, ОСОБА_2 було повідомлено, що Київською місцевою прокуратурою проводиться перевірка законності наданих документів для оформлення дубліката свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру за довіреністю від 26.09.2016 р., посвідченою державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданником І.В. за реєстром № 7-643.

Перевіряючи твердження позивача про те, що вищевказана спірна квартира входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , суд виходить з такого.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з копії розпорядження Подільської РДА в м.Києві від 04.08.2011 р. № 243, задоволено прохання наймача ОСОБА_2 відносно квартири, в якій він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , та вирішено передати вказану квартиру в приватну власність, а відділу з питань майна комунальної власності РДА - оформити свідоцтво про право власності на житло у 10-денний термін.

Згідно наданого представником відповідача-2 витягу з Книги реєстрації квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві спільної (спільної сумісної, спільної часткової) власності за 2010-2016 р.р., в графі щодо ОСОБА_2 міститься підпис.

В судовому засіданні встановлено, що 12.09.2016 р. в газеті «Aviso PLUS» № 71 було розміщення оголошення про втрату документа - Свідоцтва про приватизацію № 243 від 04.08.2011 р., видане на ім`я ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, з даного оголошення не вбачається, що його розміщував у газеті саме ОСОБА_2 , а такий документ саме як «Свідоцтво про приватизацію» серед переліку правовстановлюючих документів на право власності відсутній.

Як вбачається із висновку Подільського УП ГУ НП в місті Києві від 16.09.2016 р., 13.09.2016 р. до Управління надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він повідомив про втрату за місцем проживання свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру, а проведеними заходами встановити місцезнаходження документу не виявилось можливим.

Між тим, в нотаріально посвідченому заповіті зазначено про те, що станом на 26.09.2016 р. ОСОБА_2 не міг підписувати документи.

Як вбачається із заповіту від 26.09.2016 р., складеного ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , в ньому не зазначено про приналежність заповідачу на праві власності вищевказаної спірної квартири. Тим самим, в даному заповіті відсутнє посилання на свідоцтво про право власності, його дата та підстава видачі.

Як вбачається з довідки форми № 3, виданої житловим органом 06.10.2016 р. за вих.№ 3046 на ім`я ОСОБА_2 , спірна квартира є 1-кімнатною (житлова площа - 13,4 кв.м, загальна - 27,21 кв.м), і така довідка видана по довіреності без оригінала свідоцтва про право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України.

Крім належності, допустимості та достовірності доказів, частиною 1 статті 80 ЦПК України визначено, що такі докази мають бути достатніми, тобто у свої сукупності дають змогу дійти висновку, зокрема, про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, вирішуючи на підставі ст.80 ч.2 ЦПК України відповідно до свого внутрішнього переконання питання про достатність доказів для встановлення факту того, що вищевказана спірна квартира вибула з державного житлового фонду в результаті її приватизації та належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на час його смерті, а тому входила до складу спадщини, вважає, що надані позивачем докази не дають суду підстави вважати доведеними такі обставини.

Відповідно до ст.81 ч.6 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому є безпідставними.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачем при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 182, 328, 331, 391, 392, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263,264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київської міської ради ( 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ), Подільської районної у місті Києві державної адміністрації ( місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, Контрактова площа, 2; ) про визнання права власності на квариру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова