Справа № 344/5631/19
Провадження № 22-ц/4808/1002/19
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гафтковичем Андрієм Богдановичем, на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Бородовського С.О., ухвалене 15 травня 2019 року в м. Івано-Франківську в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Судовим наказом Івано-Франківського міського суду від 16 лютого 2018 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Дитина часто хворіє, у період з 17 липня по 25 липня 2018 року та з 28 грудня 2018 року по 11 січня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській міській дитячій лікарні. Оскільки син потребує домашнього догляду вона продовжила відпустку по догляду до досягнення ним 5-ти річного віку. Посилаючись на те, що матеріальний стан відповідача покращився, він проживає та працює у м. Варшаві Республіки Польща, придбав легковий автомобіль, просила збільшити розмір аліментів до 3 000,00 грн щомісячно.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не наведено достатніх підстав, визначених ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гафткович А.Б., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків викладених у рішення суду обставинам справи просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вказує, що приймаючи рішення місцевий суд не врахував вимоги ст. 182 СК України, відповідно до яких при вирішенні питання про зміну розміру аліментів враховується стан здоров`я та матеріальний стан дитини, наявність у відповідача майна, або майнових прав. Із матеріалів справи вбачається, що син сторін росте хворобливим, потребує домашнього догляду. В той же час майновий стан ОСОБА_2 значно покращився. Долученими до позовної заяви світлиними підтверджується, що він проживає та працює в м. Варшаві Республіки Польща, де придбав легковий автомобіль. Доказом цього є копія відповідної купчої. Також він займається посередницькими послугами між польськими працедавцями та українцями по питаннях їх працевлаштування. Цих обставин відповідач не заперечував у відзиві на позовну заяву, одночасно підтвердивши, що на території України не працює, жодних доходів не має та не володіє матеріальними цінностями.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

За змістом статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам з огляду на таке.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачкою (а.с.4-6,7).

На підставі судового наказу Івано-Франківського міського суду від 26 лютого 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття.

Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги про збільшення розміру аліментів до 3000,00 грн позивач покликалася на те, що у відповідача покращився матеріальний стан, підтвердженням чого є його робота та проживання у м. Варшаві Республіки Польща, придбання там автомобіля.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, заявляючи позовні вимоги про збільшення розміру аліментів ОСОБА_1 не надала доказів суттєвого покращення матеріального стану відповідача та що ці зміни є підставою для збільшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків інформація про доходи ОСОБА_2 за період з 3 кварталу по 4 квартал 2018 року відсутня (а.с.52).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що факт його проживання та роботи в м. Варшаві Республіки Польща підтверджується долученими до позовної заяви світлинами є неспроможними, оскільки на їх підставі жодним чином неможливо встановити вказані обставини.

Не підтверджує зміну (покращення) матеріального стану ОСОБА_2 і факт придбання відповідачем за договором купівлі-продажу автомобіля. Із долученого до відзиву на апеляційну скаргу перекладу оригіналу вказаного договору вбачається, що він укладений 6 вересня 2016 року, тобто до видачі Івано-Франківським міським судом судового наказу про стягнення аліментів.

Голослівним є також посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 займається посередницькими послугами між польськими працедавцями та українцями по питаннях їх працевлаштування, що, на її думку є свідченням отримання ним доходів та поліпшення матеріального становища.

Разом з тим, витрати на лікування сина у зв`язку із його хворобою, на що позивач покликалася також в обґрунтування своїх вимог, самі по собі не є підставою для збільшення розміру аліментів. Вони мають характер додаткових витрат, що є підставою для звернення до суду із позовом у порядку статті 185 СК України.

Із матеріалів справи вбачається, що покликаючись на понесені витрати у зв`язку із лікуванням сина ОСОБА_3 , в тому числі на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській міській дитячі лікарні, ОСОБА_1 зверталась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення таких додаткових витрат. Рішенням Надвірнянського районного суду від 6 травня 2019 року на її користь із відповідача стягнуто додаткові витрати на лікування сина в розмірі 8 000, 00 грн (а.с.33-34, 64-68). Вказане рішення набрало законної сили.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного переконання про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів згідно статті 192 СК України та відповідно обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно, всебічно з`ясованих обставин справи, є законним та обґрунтованим.

А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За приписами пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гафтковичем Андрієм Богдановичем, залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин