РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2019 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретарів судового засідання - Середюк О.А.,

-Коломієць С.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на наступні обставини.

10 жовтня 2010 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий запис №5, зареєстрований у виконкомі Володіївецької сільської ради Барського району Вінницької області.

Під час спільного проживання у шлюбі у позивачки та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 06 липня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

На даний час вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільного господарства.

За час спільного проживання за спільні гроші на підставі договорів купівлі-продажу було придбане майно, а саме:

- житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0,2500 га кадастровий № НОМЕР_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0,0277 га кадастровий № НОМЕР_2 , призначена для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 .

Договори купівлі-продажу на вищевказане майно були оформлені на ім`я відповідача.

У даний час виникло питання поділу спільно нажитого майна, проте відповідач не визнає за позивачкою права на частку у спільному сумісному майні подружжя.

Відповідно до вимог ст. 70 СК України, у разі поділу майна, яке є сумісною власністю подружжя, їх частини є рівними.

У зв`язку з вказаними вище обставинами позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою та просить провести поділ спільного сумісного майна подружжя, визнавши за нею право власності на Ѕ частку у спільному сумісному майні подружжя, а саме на:

- Ѕ частку житлового будинку А1 загальною площею 52,8 м2, житловою площею 30,6 м2, погріба - В, веранди - а, сараю - Б, гаража - Г, під Г - оглядової ями гаражної, ганку, огорожі - 1, воріт - 2, огорожі - 3, які розташовані по АДРЕСА_1 ;

- Ѕ частку земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий № НОМЕР_1 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 ;

- Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0277 га кадастровий № НОМЕР_2 , призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 .

А також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 1529 грн. 36 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Іванова В.О. не з`явилися; при цьому подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Зелений Д.А. не з`явилися по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частин 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що, виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлені наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , про що свідчить в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , виданого 10.10.2010р. виконавчим комітетом Володіївецької сільської ради Барського району Вінницької області.

На підставі рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 05.06.2018р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Установлено, що за період шлюбу подружжя придбало наступне майно, а саме:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується доданою до матеріалів справи копією договору купівлі-продажу будинку від 22 грудня 2012 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. у реєстрі під №2583;

- земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий № НОМЕР_1 , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , що підтверджується доданою до матеріалів справи копією договору купівлі-продажу будинку від 22 грудня 2012 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. у реєстрі під №2585;

- земельну ділянку площею 0,0277 га кадастровий № НОМЕР_2 , призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , що підтверджується доданою до матеріалів справи копією договору купівлі-продажу будинку від 22 грудня 2012 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. у реєстрі під №2587.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачка ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовними вимогами, просить суд поділити спільне сумісне майна подружжя за кожним із подружжя в рівних частках.

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту вищевказаних договорів купівлі-продажу вбачається, що майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки призначені для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, розташовані по АДРЕСА_1 , набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за час шлюбу у їхню спільну сумісну власність за грошові кошти, набуті ними за час шлюбу.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, подружжя має право на поділ майна, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Згідно ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст.369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Таким чином, факт придбання житлового будинку з надвірними спорудами та земельних ділянок призначених для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться по АДРЕСА_1 за час шлюбу подружжям за сумісні гроші знайшов своє підтвердження у суді, а той факт, що воно зареєстровано на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку у такому майні.

Отже, Сімейним кодексом України встановлено, що майно набуте в період шлюбу належить чоловіку та дружині в рівних долях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч.1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищеустановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачкою ОСОБА_1 був сплачений судовий збір в сумі 1529 грн. 36 коп., що підтверджується квитанцією від 06.09.2018р.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Адвокатом Івановою В.О. 11.06.2019р. подано до суду заяву, в якій вона просить приєднати до матеріалів справи довідку від 03.06.2019р. та розрахунок гонорару від 03.06.2019р..

У відповідності до розрахунку гонорару витрати за надання правничої допомоги від 03 червня 2018 рокустановлять у загальній сумі 4000 грн.

З довідки від 03.06.2019р. №43 убачається, що позивачка ОСОБА_1 сплатила за надання правничої допомоги по веденню цивільної справи про поділ спільного сумісного майна подружжя у Жашківському районному суді Черкаської області по квитанції №44 від 13.11.2018р. - 1000 грн. та по квитанції №21 від 06.09.2018р. - 3000 грн.

Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено повністю, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного та керуючись Пленумом Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 60, 69 ч.2, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 368, 369 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 81, 133, 137, 141, 247 ч.2, 258, 263, 265, 272-273, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- Ѕ частку житлового будинку А1 загальною площею 52,8 м2, житловою площею 30,6 м2, погріба - В, веранди - а, сараю - Б, гаража - Г, під Г - оглядової ями гаражної, ганку, огорожі - 1, воріт - 2, огорожі - 3, які розташовані по АДРЕСА_1 ;

- Ѕ частку земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий № НОМЕР_1 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 ;

-Ѕ частку земельної ділянки площею 0,0277 га кадастровий № НОМЕР_2 , призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору сплачену при поданні позовної заяви до суду у розмірі 1529(одна тисяча п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги за підготовку позовної заяви до суду у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик