Справа № 345/659/19
Провадження № 22-ц/4808/853/19
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Бойчука Л.М.

за участю представника апелянта адвоката Сидор Я.М., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року в складі судді Миговича О.М., ухвалене у м. Калуш, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 14 червня 2018 року з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття.

У липні 2018 року він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду на території Угорщини, де був госпіталізований та прооперований в ділянці хребта, після повернення в Україну продовжив курс лікування. 10 січня 2019 року йому встановлено 2-гу групу інвалідності та призначено соціальну допомогу у розмірі 1 497,00 грн.

За період лікування у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2018 року у розмірі 12 000,00 грн.

Вказує, що прожитковий мінімум становить 1 921,00 грн, його соціальна допомога - 1 497,00 грн, а обов`язок щодо сплати аліментів на двох дітей - 2 000,00 грн, таким чином, його фінансове становище є скрутним, а тому він не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному у рішенні суду.

У зв`язку з вищенаведеним, просив зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 14 червня 2018 року на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1 000,00 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення аліментів в розмірі по 200,00 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття, щомісячно.

Звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка нарахована станом на 01 лютого 2018 року в розмірі 12 000,00 грн.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_2 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи.

Зазначає, що на даний час йому встановлено 2-гу групу інвалідності та призначено соціальну допомогу у розмірі 1 497,00 грн. Інших доходів у нього немає, а на соціальну допомогу, яку йому призначено, важко прожити та проходити курс лікування.

Вказує, що соціальна допомога встановлена менша, ніж розмір стягуваних аліментів, проте він згідний сплачувати аліменти у розмірі по 200,00 грн щомісячно на кожну дитину, а оскільки він не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, відповідачці буде встановлена компенсаційна виплата від держави.

У зв`язку з вищенаведеним, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, позов задоволити.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - адвокат Сидор Я.М. апеляційну скаргу підтримала з вищенаведених підстав.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу визнала частково. Не заперечує того факту, що позивач не мав об`єктивної можливості сплачувати аліменти під час перебування в закладах охорони здоров`я та реабілітації, тому за цей період його може бути звільнено від заборгованості. Проте звільнення від сплати заборгованості за аліментами за інший період та зменшення розміру аліментів заперечує. Відповідач частково відновився, працює за наявною в неї інформацією таксистом, тому має можливість сплачувати встановлений розмір аліментів.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, суд першої інстанції виходив із відсутності у позивача тяжкої хвороби чи іншої обставини, що має істотне значення для такого звільнення.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зменшення розмірі аліментів, суд виходив із того, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні статті 192 СК України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача такої хвороби, яка б не давала можливості працювати не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 31 травня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття (а.с. 26-27).

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_2 , звертаючись з позовом до суду, просив зменшити розмір аліментів на утримання дітей з 1 000,00 грн до 200,00 грн на кожну дитину, посилаючись на погіршення стану свого здоров`я внаслідок травм отриманих в ДТП. Така обставина є об`єктивно існуючою і підлягає врахуванню при вирішенні спірного питання.

Згідно представлених апелянтом копій медичних висновків, останній отримав травму хребта. Актом огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності та протипоказана важка фізична праця.

Проте, законодавством України встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, менше якого аліменти не можуть бути встановлені - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначений судом розмір аліментів з ОСОБА_2 відповідає мінімальному розміру аліментів на утримання дітей віком до 6 років.

Зважаючи на наявні у справі характеристики щодо стану відповідача у лікарських висновках та законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів, підстави для зменшення відсутні і висновок суду про відмову у задоволенні позову в цій частині є правильним.

Твердження апелянта щодо можливої компенсації державою частини аліментів, які він не спроможний сплачувати невірні. Зокрема, статтю 184 Сімейного кодексу України Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року викладено у новій редакції, у якій відсутня частина на яку посилається апелянт. Тоді як механізм визначений Постановою КМУ № 189 від 22 червня 2006 року Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме стосується випадків, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено і в даному спорі застосований судом бути не може, оскільки має інші підстави для застосування.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновком суду в частині відмови у задоволені позову про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до частин першої, п`ятої-шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Згідно довідки-розрахунку зі сплати аліментів, виданої Калуським міськрайонним відділом ДВС сума заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 станом на 01 лютого 2019 року становить 12 000,00 грн, з яких за серпень 2018 року - 2 000,00 грн, за вересень 2018 року - 2 000,00 грн, у жовтні 2018 року заборгованість відсутня, за листопад 2018 року - 2 000,00 грн, за грудень 2018 року - 2 000,00 грн, за січень 2019 року - 2 000,00 грн (а.с. 4).

Як вбачається з довідки державного інституту травматології клініки Питерфі у м. Будапешті, Угорщина з 11 серпня 2018 року по 23 серпня 2018 року ОСОБА_2 перебував у відділенні нейрохірургії. ОСОБА_2 отримав травму внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в яку потрапив автобус, у якому він був пасажиром. Був доставлений у клініку Питерфі. Після обстеження був прийнятий у відділення нейрохірургії з метою підготовки та проведення операції. При первинному огляді було встановлено правосторонній перелом VII-Х ребер, перелом хребця ІІІ поперекового відділу по поперечній проекції, а також 3 стовбчастий розривний перелом хребця IV поперекового відділу, що практично повністю звужував спинномозковий канал, перелом без зміщення нижньої частини лобкової кістки з правої сторони, а також поранення м`яких тканин, що призвело до пошкодження сфінктера ануса (а.с. 8-10).

Згідно висновку районної ЛКК №569 від 23 листопада 2018 року ОСОБА_2 встановлено діагноз: важка хребетно-спинномозкова травма. Компресійно-багатовідламковий перелом тіла L4 хребця із зміщенням відламків в хребетний канал та стенозуванням каналу. Перелом поперекового відростка L3 хребця. Помірний нижній парапарез. Перелом кісток тазу. Перелом 7-10 ребер справа. Стан після операції - малоінвазивної через шкірної фіксації L4 хребця (а.с. 7).

Згідно довідки до акту медико-соціальної експертної комісії від 10 січня 2019 року ОСОБА_2 встановлено 2-гу групу інвалідності із 14 грудня 2018 року (а.с. 5).

Згідно довідки управління соціального захисту населення Калуської РДА №435 від 13 лютого 2019 року ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу, яка становить 1 497,00 грн (а.с. 14).

Враховуючи, що ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав важку травму хребта, яка потребувала оперативного втручання в Угорщині та післяопераційної реабілітації в Україні із витратами пов`язаними з відновленням здоров`я, об`єктивної можливості сплачувати аліменти позивач не мав. Тому колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для часткового звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами за період лікування з серпня 2018 року по грудень 2018 року (за виключенням жовтня 2018 року), що не заперечила відповідач в засіданні апеляційного суду.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 в дорожньо-транспортну пригоду потратив у серпні 2018 року та з того часу проходив курс лікування та реабілітації, друга група інвалідності встановлена із 14 грудня 2018 року, апеляційний суд вважає за доцільне звільнити від сплати заборгованості за аліментами останнього, починаючи із серпня 2018 року по грудень 2018 року.

Судом встановлено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів у серпні 2018 року становив 2 000,00 грн, у вересні - 2 000,00 грн, у жовтні заборгованість була відсутня, за листопад - 2 000,00 грн, за грудень - 2 000,00 грн. та складає 8 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду в частині відмови у звільненні від сплати заборгованості за аліментами та ухвалення в цій частині нового рішення, яким слід звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_1 на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка нарахована станом на 01 лютого 2019 року за серпень, вересень, листопад, грудень 2018 року в сумі 8 000,00 грн. В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року в частині відмови у звільненні від сплати заборгованості за аліментами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Звільнити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка нарахована станом на 01 лютого 2019 року за серпень,вересень, листопад, грудень 2018 року.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26.07.2019 року

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта