ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/17100/114-ц

Провадження № 22-ц/818/1967/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - Державне підприємство «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»,

особа, дії якої оскаржуються - старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярмоленко Олександр Валентинович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Терновської Марії Леонтіївни , яка діє в інтересах Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», на ухвалу Московського районного суду міста Харкова, постановлену 24 січня 2019 року о 17 годині 12 хвилин у складі судді Харченко А.М., -

установив:

7 вересня 2018 року Державне підприємство «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (надалі ДП «Харківстандартметрологія») звернулося до суду зі скаргою, у якій просило поновити строк на оскарження незаконних дій старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі Київський ВДВС) Ярмоленка Олександр Валентинович по винесенню постанови від 2 серпня 2018 року у виконавчому провадженні (ВП) № 53199657 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти ДП «Харківстандартметрологія» у сумі 12 327 грн 82 коп. та зайвого стягнення зазначеної суми на підставі платіжної вимоги у ВП № 53199657; визнати незаконними дії старшого державного виконавця Київського ВДВС Ярмоленка О.В. по винесенню постанови від 2 серпня 2018 року у ВП № 53199657 в зазначеній вище частині; зобов`язати Київський ВДВС повернути ДП «Харківстандартметрологія» кошти в сумі 12 327 грн 82 коп.

Скарга мотивована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 по справі № 643/17100/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2016, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та, зокрема, стягнуто з ДП «Харківстандартметрологія» на користь ОСОБА_1 63 219 грн 65 коп. в рахунок вимушеного прогулу за період з 10.11.2014 по 10.11.2015 та 5000 грн в рахунок моральної шкоди. Постановою Верховного Суду від 06.03.2018 була частково задоволена касаційна скарга ДП «Харківстандартметрологія», ухвала Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2016 скасована, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24.07.2018 рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 року було змінено в частині мотивів визнання незаконним та скасування наказу № 373 від 28.05.2014 щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 залишено без змін. Постановою Київського ВДВС від 26.12.2016 було відкрито ВП № 53199657 з примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 643/17100/14-ц про стягнення з ДП «Харківстандартметрологія» на користь ОСОБА_1 63 219 грн 65 коп. в рахунок відшкодування вимушеного прогулу за період з 10.11.2014 по 10.11.2015 та 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Постановою Київського ВДВС від 09.02.2017 у ВП №53199657 зупинено проведення виконавчих дій.

02.08.2018 старшим державним виконавцем Київського ВДВС було поновлено вчинення виконавчих дій у ВП №53199657 і в цей же день винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках підприємства у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, в розмірі 75 241 грн 61 коп., з яких 63 219 грн 65 коп. - сума вимушеного прогулу, 5000 грн - сума моральної шкоди, 6 821 грн 97 коп. - сума виконавчого збору, 200 грн. - сума витрат на проведення виконавчих дій.

08.08.2018 на рахунок Київського ВДВС з ДП «Харківстандартметрологія» стягнуті грошові кошти у сумі 75 241 грн 61 коп. на підставі платіжної вимоги у ВП № 53199657. При цьому державним виконавцем не враховано, що 63 219 грн 65 коп. стягнуті рішенням суду без відрахування сум податків та зборів.

30.08.2018 ДП «Харківстандартметрологія» сплатило ПДФО у розмірі 11 379 грн 53 грн. та військовий збір у розмірі 948 грн 29 коп. з 63 219 грн 65 коп., які підлягали утриманню з суми вимушеного прогулу. Таким чином, державним виконавцем Київського ВДВС Ярмоленком О.В. неправомірно накладено арешт на всю суму стягнення і на підставі неправомірної вимоги державного виконавця з підприємства стягнуто всю суму вимушеного прогулу без відрахування з цієї суми передбачених законодавством податків.

До того ж оскаржувану постанову державного виконавця від 02.08.2018 про арешт коштів боржника ДП «Харківстандартметрологія» не отримувало, дізнавшись про неї лише з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2019 ДП «Харківстандартметрологія» було поновлено строк на подання скарги на дії державного виконавця, в задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що резолютивною частиною виконавчого листа у цивільній справі № 643/17100/14-ц, виданого 22.12.2016 Московським районним судом м. Харкова, передбачено стягнення з ДП «Харківстандартметрологія» на користь ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 63 219 грн 65 коп. та 5000 грн моральної шкоди. Законом України «Про виконавче провадження» чи іншими нормативно-правовими актами не передбачено право чи обов`язок державного виконавця самостійно змінювати резолютивну частину рішення, що підлягає виконанню. Рішенням суду від 18.07.2016 по справі № 643/17100/14-ц також не передбачено обов`язку державного виконавця при стягненні суми заборгованості утримувати з визначеної суми передбачені законом податки та обов`язкові платежі. Тому підстави для задоволення скарги на дії державного виконавця відсутні. При цьому суд поновив ДП «Харківстандартметрологія» строк на оскарження, погодившись із тим, що скаржник дізнався про порушення своїх прав наприкінці серпня 2018 року при сплаті податків та обов`язкових платежів із заробітної плати.

В апеляційній скарзі Терновська М.Л ., яка діє в інтересах ДП «Харківстандартметрологія», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм цивільно-процесуального законодавства України, просить скасувати ухвалу суду, прийняти нове судове рішення, яким скаргу на дії державного виконавця задовольнити. В обґрунтування посилається на те, що зазначена в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 сума 63 219 грн 65 коп. вказана судом без виключення з неї сум відрахування на податки. Податки та обов`язкові платежі утримують із указаної в рішенні суми під час виконання рішення. Наприкінці серпня 2018 року ДП «Харківстандартметрологія» перерахувало до бюджету ПДФО та військовий збір зі стягнутої рішення суду суми. Таким чином, у державного виконавця не було підстав накладати арешт на кошти ДП «Харківстандарметрологія» на суму 12 327 грн 82 коп., сплачену в якості податків.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судовим розглядом установлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 по справі № 643/17100/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП «Харківстандартметрологія» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ДП «Харківстандартметрологія» на користь позивача 63 219 грн 65 коп. в рахунок вимушеного прогулу за період з 10.11.2014 по 10.11.2015 та 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с. 9-15).

24.07.2018 постановою Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу ДП «Харківстандартметрологія» було задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 змінено в частині мотивів визнання незаконним та скасування наказу №373 від 28.05.2014 щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 залишено без змін (а.с. 16-32).

23.12.2016 року на адресу Київського ВДВС надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 643/17100/14-ц, виданого 22.12.2016 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з Державного підприємства «Харківстандартметрологія» на користь ОСОБА_1 63 219 грн 65 коп. в рахунок вимушеного прогулу за період з 10.11.2014 по 10.11.2015 та 5000 грн в рахунок моральної шкоди (а.с. 73-74).

26.12.2016 старшим державним виконавцем Київського ВДВС Ярмоленком О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП) № 53199657, яку направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома (а.с. 75).

02.08.2018 старшим державним виконавцем Київського ВДВС Ярмоленком О.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 75 241 грн 61 коп. (а.с. 90).

02.08.2018 старшим державним виконавцем Київського ВДВС Ярмоленком О.В. на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що становить 75 241 грн 61 коп., яку разом із платіжними вимогами про списання грошових коштів направлено до банківських установ для виконання, та сторонам виконавчого провадження до відома (а.с. 94).

08.08.2018 на депозитний рахунок Київського ВДВС надійшли грошові кошти, примусово списані з рахунку боржника у розмірі 75 241 грн 61 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 53199657 від 03.08.2018 (а.с. 41).

Згідно з Конституцією України, статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 56 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» арешт коштів боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та в межах суми стягнення.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною першою статті 451 ЦПК України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень, відповідно до вимог закону, стягнувши з боржника суму, зазначену в рішенні суду, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Проте такі висновки суду не в повній мірі відповідають положенням чинного законодавства, оскільки, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд наводить у рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян та військового збору є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

У резолютивній частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2016 не зазначено, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнута без урахування податків і зборів.

При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 Кодексу законів про працю України, суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі ПК України) дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Так, згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

30.08.2018 ДП «Харківстандартметрологія» перерахували до державного бюджету 14 136 грн 07 коп. прибуткового податку та 1 178 грн 01 коп. військового збору, що підтверджується копіями платіжних доручень № 307 та № 305. Враховуючи суму стягнутого вимушеного прогулу 63 219 грн 65 коп., прибутковий податок та військовий збір із зазначеної суми складає 12 327 грн 82 коп. (18% та 1,5% відповідно).

Накладення арешту та стягнення з боржника 63 219 грн 82 коп. вимушеного прогулу без вирахування суми прибуткового податку та військового збору протирічить вимогам законодавства, викладеним вище. Тому ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ДП «Харківстандартметрологія» постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення скарги. Дії державного виконавця з накладення арешту та списання коштів із рахунку ДП «Харківстандартметрологія» у розмірі 12 327 грн 82 коп., які були перераховані підприємством до державного бюджету після виплати ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу як податок на доходи фізичних осіб та військовий збір належить визнати неправомірними, указані кошти підлягають поверненню ДП «Харківстандартметрологія».

Указана позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові у цивільній справі № 359/10023/16-ц від 18 липня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Терновської Марії Леонтіївни , яка діє в інтересах Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 24 січня 2019 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Скаргу Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярмоленка Олександра Валентиновича по винесенню постанови від 2 серпня 2018 року виконавчого провадження № 53199657 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» у сумі 12 327 гривень 82 копійки та зайвого стягнення зазначеної суми на підставі платіжної вимоги.

Зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області повернути Державному підприємству «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» кошти у сумі 12 327 (дванадцять тисяч триста двадцять сім) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 липня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний