Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2618/19
Провадження № 2/376/1399/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Розпорядженням від 25.05.1994 року №24 та Свідоцтвом на право на спадщину за законом №1716 від 06.06.2007 року.

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що в її будинку зареєстровані вона та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою №6155 видана 30.11.2018 року виконавчим комітетом Сквирської міської ради Київської області.

Відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 більше 10 років не проживає, він змінив своє місце постійного проживання, забрав усі свої речі, не приймає участь в утриманні будинку та його обслуговуванні, що підтверджується свідченнями сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.06.2019 року.

У зв`язку з вищевказаними обставинами відповідач не проживає в буднику з 2008 року, тому реєстрація відповідача створює для позивачки незручності та перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки воназмушена сплачувати комунальні послуги, які вираховуються залежно від зареєстрованих осіб в будинку.

За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України просить суд :

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджуєтться поштовими повідомленнями та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло видане 25.05.1994 року на підставі розпорядження №24 (а.с.7) та Свідоцтвом на право на спадщину за законом №1716 від 06.06.2007 року (а.с.10).

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що в її будинку зареєстровані вона та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією довідкою №6155 видана 30.11.2018 року виконавчим комітетом Сквирської міської ради Київської області (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 більше 10 років не проживає, він змінив своє місце постійного проживання, забрав усі свої речі, не приймає участь в утриманні будинку та його обслуговуванні, що підтверджується свідченнями сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.06.2019 року (а.с.14,15).

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частинами 1,2,4 ст. 3 СК України передбачено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди.

Судом встановлено, що відповідач по справі є сином позивачки, що підтверджується письмовими матеріалами справи та ніким не оспорюється та не спростовується, а тому є членом сім`ї позивача і правовідносини, які виникли між сторонами регулюються вимогами ст. 405 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , оскільки останній не мешкає в будинку більш десяти років без поважних причин і відсутня будь - яка домовленість між відповідачем і власником будинку, що суперечить вимогам ст. 405 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12,13, 76,81, 247, 258,259,263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко