Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2019 Справа №607/12641/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Білецької Ю.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства Індивідуальних Забудовників «НАУКА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального відділу юстиції у Тернопільській області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Товариства індивідуальних забудовників «Наука», у якому просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках, а саме по Ѕ її частині.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 29 липня 1999 року між ОСОБА_1 та ТІЗ «Наука» було укладено договір про дольову участь у будівництві, згідно якого відповідач прийняв позивача у дольову участь на будівництво квартири АДРЕСА_2 , з плановим завершенням будівництва та здачі його в експлуатацію у четвертому кварталі 2000 року. Згідно п. 3 Договору, орієнтовна вартість квартири складає 67277 гривень. На виконання умов договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання зі сплати вартості квартири виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 18.03.2019 року на суму 71498,00 грн. та довідкою ТІЗ «Наука» від 05.04.2019 року. Згідно умов цього ж договору ТІЗ «Наука» взяло на себе зобов`язання передати ОСОБА_1 у власність 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_3 на АДРЕСА_4 та сприяти власнику в оформленні права власності на майно. Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство індивідуальних забудовників «Наука» (), а також статуту ТІЗ «Наука», затвердженого протоколом № 1 членів товариства від 21.01.1999 р., з огляду на статус його засновників (учасників), є кооперативом. Шляхом укладення із Товариством індивідуальних забудовників «Наука» договору про дольову участь у будівництві квартири за адресою: АДРЕСА_5 , та повним його виконанням, позивачем було здійснено майновий пайовий внесок у вказане товариство, яке за своєю організаційно-правовою формою є кооперативом, а відтак ОСОБА_1 фактично стала його учасником. 18.03.2015 року Управлінням ДАБІ у Тернопільській області було зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації багатоквартирного житлового будинку, де знаходиться спірна квартира. Відповідно до пункту 80 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу подається, серед іншого, довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. ОСОБА_1 позбавлена можливості подати відповідну довідку, оскільки будучи фактичним членом кооперативу, за внутрішніми списками такою не є, оскільки окремого рішення про вступ до кооперативу ОСОБА_1 не приймалося. Разом з тим, багатоквартирний будинок, в якому розташована спірна квартира зданий в експлуатацію, вартість квартири сплачено відповідачу у повному обсязі. 03.05.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_1 уклала договір 29 липня 1999 року в інтересах сім`ї перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 та спірна квартира придбана за їх спільні кошти, позивачі просять в порядку захисту їх прав визнати за ними право власності на спірну квартиру в рівних частках.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяву із клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Товариства індивідуальних забудовників «Наука» в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позивач ОСОБА_1 з 1999 року користувалась в повній мірі своїми правами як член ТІЗ «НАУКА», відвідувала загальні збори товариства, використовувала своє право голосу при прийнятті рішень товариством, була членом ради товариства. На даний час, ОСОБА_1 хоч і не є уже членом ТІЗ «Наука» виконала всі фінансові зобов`язання перед ТІЗ «Наука» згідно Договору про дольову участь у будівництві від 29.07.1999 р., рішення загальних зборів ТІЗ «Наука» від 12.12.2008 р. Згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.03.2015 р., частина будинку по АДРЕСА_6 , прийнята в експлуатацію. ТІЗ «Наука» не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_7 . Відносно задоволення позовних ОСОБА_2 вимог покладається на думку суду.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

29 липня 1997 року між Товариством індивідуальних забудовників «Наука» (Сторона 1) та ОСОБА_1 (Сторона 2) укладено договір про дольову участь у будівництві, згідно якого Сторона 1 прийняла Сторону 2 у дольову участь на будівництво квартири АДРЕСА_2 , з плановим завершенням будівництва та здачі його в експлуатацію у четвертому кварталі 2000 року.

Відповідно до п. 2 договору, по закінченні будівництва будинку та здачі його в експлуатацію ТІЗ «Наука» передає ОСОБА_1 у власність чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 128,79 кв.м. та сприяє останній в оформленні права власності на неї.

Згідно п. 3 Договору орієнтовна вартість квартири складає 67277 грн.

23 червня 2016 року ТІЗ «Наука» видано довідку про те, що сума фінансування будівництва квартири АДРЕСА_2 становить 134330,00 грн.

На виконання умов договору, позивач свої зобов`язання щодо оплати вартості квартири виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанцією №1 від 29.07.1999 р. на суму 72000,00 грн, квитанцією від 18.10.2006 р. на суму 2220,00 грн. та квитанцією від 01.02.2007 р. на суму 2356,00 грн.

Також, 18.03.2019 р. ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТІЗ «Наука» 71498 грн. додаткової плати за квартиру, згідно договору дольової участі від 27 червня 1999 року, що підтверджується квитанцією № 770180РК від 13.03.2019 р.

03 травня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_7 . Замовником технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначено ОСОБА_1 .

Згідно Довідки №05/04/19 від 12 квітня 2019 року, виданої ТІЗ «Наука», ОСОБА_1 фінансові зобов`язання за договором дольової участі від 27 червня 1999 року виконані в повному обсязі.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємств Товариство індивідуальних забудовників «Наука» (), з огляду на статус його засновників (учасників), є кооперативом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про правонаступництво України» закони Української PCP та інші акти, ухвалені Верховною Радою Української PCP, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України. Крім того, відповідно до статті 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону); у разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

У відповідності до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло; держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Статтею 133 Житлового кодексу Української PCP передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру.

Згідно частин 1, 4 ст. 163 Цивільного кодексу України виробничим кооперативом є добровільне об`єднання громадян на засадах членства для спільної виробничої або іншої господарської діяльності, яка базується на їхній особистій трудовій участі та об`єднанні його членами майнових пайових внесків. Статутом кооперативу та законом може бути передбачено участь у діяльності виробничого кооперативу на засадах членства також інших осіб; правовий статус виробничих кооперативів, права та обов`язки їх членів встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Згідно частини 3 статті 384 Цивільного кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

У відповідності до ст. ст. 2, 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки; вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації; відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі, а за напрямами діяльності кооперативи, серед іншого, можуть бути також житлово-будівельними.

Частиною 1 ст. 202, частинами 3 - 5 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом; правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків; у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Проаналізувавши вищезазначені обставини та правові норми, можна дійти висновку, що шляхом укладення із Товариством індивідуальних забудовників «Наука» договору про дольову участь у будівництві квартири та повним його виконанням, позивачем було здійснено майновий пайовий внесок у вказане товариство, яке за своєю організаційно-правовою формою є кооперативом, а відтак остання фактично стала його учасником.

Відповідно до пункту 80 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу подається, серед іншого, довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.10.1985 року, який було розірвано 14 травня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Багатоквартирний будинок, в якому розташована спірна квартира, зданий в експлуатацію, вартість квартири сплачено позивачами товариству забудовників.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що ТІЗ «Наука» не заперечує щодо задоволення позовних вимог, аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках, а саме по Ѕ її частині.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, Цивільного процесуального кодексу України, ст. 16, 316, 317, 319, 328 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_8 ) до Товариства Індивідуальних Забудовників «НАУКА» (місцезнаходження вул. Кривоноса, 2а м.Тернопіль), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального відділу юстиції у Тернопільській області ( місцезнаходження м. Тернопіль, вул. Київська, 3а) про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідачу направити копію заочного рішення суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_8 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_8 .

Відповідач: Товариства Індивідуальних Забудовників «НАУКА», м. Тернопіль, вул. М. Кривоноса, 2а.

Третя особа: Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального відділу юстиції у Тернопільській області, , м. Тернопіль, вул. Київська, 3а.

Повний текст рішення суду складено 19 липня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак