Ухвала

Іменем України

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 712/11855/18

провадження № 61-5163ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року, додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 08 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення неотриманої плати за фактичне користування домоволодінням та відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з указаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в обґрунтування вимог якого посилався на те, що він є власником житлового будинку з прибудовами та мансардою по АДРЕСА_1 . Крім того, зазначав, що мав намір здавати вказаний житловий будинок в довготривалу оренду за ціною 1 000 дол. США на місяць. ОСОБА_2 в інтересах родини внесла авансовий платіж в сумі 41 000 дол. США за тривале користування домоволодінням, які ОСОБА_1 отримав відповідно до розписки від 19 червня 2013 року. ОСОБА_1 вважав, що укладає зі сторонами договір тимчасового найму, однак відповідачі заперечують цей факт та продовжують проживати та користуватися спірним домоволодінням. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що станом на 14 січня 2017 року кошти, сплачені за найм та фактичне користування за розпискою від 19 червня 2013 року закінчилися. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість зі сплати за фактичне користування житлом-домоволодінням в розмірі 604 388 грн 44 коп. та моральну шкоду в розмірі 281 110 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2018 року доповнено резолютивну частину рішення суду першої інстанції наступним змістом: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, повязані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 10 200 грн».

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 08 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, повязані з наданням професійної правової допомоги в розмірі 10 200 грн. Додаткове рішення суду першої інстанції скасовано.

05 березня 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року, додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 08 лютого 2019 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 квітня 2006 року та рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2008 року ОСОБА_1 є власником будинку та земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

З 14 серпня 2013 року у вказаному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без зазначення строку.

Відповідно до розписки від 18 червня 2013 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 завдаток за домоволодіння по АДРЕСА_1 , в розмірі 41 100 дол. США.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником в рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно зі статтею 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до статті 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Згідно з частинами першою, п'ятою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скасовуючи рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки між сторонами наявні договірні правовідносини щодо купівлі-продажу в майбутньому спірного домоволодіння і ОСОБА_1 не доведено того, що між сторонами існують відносини, які виникають із договору найму.

Крім того, ОСОБА_1 склав розписки про отримання коштів (завдатку) від ОСОБА_2 та надав згоду на реєстрацію відповідачів у спірному житловому будинку.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 визнав факт наміру укладення в майбутньому саме договору купівлі-продажу, оскільки останній посилався на норми закону, які передбачають залишення завдатку у кредитора у разі порушення зобов'язань боржником.

Також, апеляційний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки вказана вимога є похідною від основної вимоги про стягнення неотриманої плати за фактичне користування домоволодінням.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року, додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 08 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення неотриманої плати за фактичне користування домоволодінням та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська