Справа№592/1339/19
Провадження №2/592/2791/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - Литовченко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Черей С.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та свої уточнені позовні вимоги мотивую тим, що вона 25.07.2015 уклала шлюб з відровідачем. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 , яка на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. З початку 2018 року вона із чоловіком подружні стосунки припинила і Відповідач з ними не проживає. Відповідач відмовився добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання. В результаті вона звернулася до суду за видачею судового наказу про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 заробітку Відповідача, та у подальшому пред`явила його до примусового виконання. Відповідно до судового наказу від 14.08.2018 по справі № 592/5645/18, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від доходу, починаючи стягнення з 17.05.2018. Незважаючи на це, Відповідач дотепер не сплатив аліменти на утримання дитини. Відповідач працює та отримує гарну заробітну плату, тобто, мав можливість самостійно виконувати власні аліментні зобов`язання задля забезпечення нормального життя спільної дитини. 13.12.2018 позивач звернулася до Ковпаківського відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області задля отримання довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Як підтверджується наданим ОСОБА_6 заборгованості зі сплати аліментів, Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за період з 17.05.2018 по 30.11.2018 у розмірі 16522,27грн. Тому просить стягнути з Відповідача на її користь пеню за прострочення виплати аліментів у сумі 14042,15 грн.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якій він зазначив, що вважає, що дана позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до судового наказу від 14.08.2018 по справі №592/5645/18 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, починаючи стягнення з 17.05.2018. Про існування судового наказу від 14.08.2018 та про те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини дізнався лише наприкінці грудня 2018 року, коли до військової частини НОМЕР_1 в якій він проходить службу надійшли відповідні документи державного виконавця (виконавче провадження №57181913 від 15.11.2018). Жодних постанов від державного виконавця про відкриття виконавчого провадження до грудня 2018 року не отримував. Таким чином, він не був обізнаний із судовим наказом від 14.08.2018 про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та не знав про свій обов`язок з їх сплати. Починаючи з січня 2019 року та по цей час з його заробітної плати утримуються грошові кошти на утримання дитини, однак не у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, а у розмірі 1/2 усіх видів заробітку, оскільки в нього виник борг, про який дізнався лише у грудні 2018 року. Таким чином, вважає, що у його діях вини щодо несплати грошових коштів по аліментам не має, оскільки йому до грудня 2018 року не було відомо про існування судового наказу від 14.08.2018. Крім того, позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач не сплатив жодної копійки на утримання дитини. Однак, вказане твердження не відповідає дійсності виходячи з наступного. Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2018 (справа №592/5892/18) відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дружини - ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку до досягнення дочкою трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаному рішенні суду зазначено, що «з травня 2018 року відповідач добровільно перерахував грошові кошти позивачу 18.05.2018 у сумі 2200 грн., 15.06.2018 у сумі 2500 грн., 16.07.2018 у сумі 800 грн., зазначені обставини підтверджуються випискою по картковому рахунку, позивач зазначені обставини не спростовує». У судовому засіданні по справі №592/5892/18 позивач підтвердила, що дійсно перераховував зазначені кошти на її банківський рахунок. Крім того, у позовній заяві позивачем не вірно розрахована сума пені та заборгованості, а саме позивачем не враховано те, що відповідач 18.05.2018 сплатив кошти на утримання дитини у сумі 2200 грн., 15.06.2018 сплатив кошти на утримання дитини у сумі 2500 грн., 16.07.2018 сплатив кошти на утримання дитини у сумі 800 грн. Зважаючи на викладене, позивачем не вірно врахована кількість днів прострочки. Крім того, позивачем при розрахунку пені не вірно врахований правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Не погоджуючись у повному обсязі із вимогами щодо нарахування пені за прострочку сплати аліментів, вважає, що розмір пені за прострочення сплати аліментів в межах заявленого позивачем періоду порахований не вірно та за період з 17.05.2018 по 30.11.2018 повинен був складати 6915 грн. 20 коп., виходячи з наступного розрахунку: -травень 2018 року пеня відсутня, аліменти сплачено в розмірі 2200 грн.; -червень 2018 року пеня відсутня, аліменти сплачено в розмірі 2500 грн.; -липень 2018 року сплачені аліменти у сумі 800 грн., недоплачені аліменти - 1853,07 грн., тобто 1853,07 грн. (недоплачених аліментів) *1%*121 (кількість днів прострочення з 01.08.2018 по 30.11.2018) = 2242,2 грн.; -серпень 2018 року: 2610,65 грн. (нараховані аліменти)* 1%*90 (кількість днів прострочення з 01.09.2018 по 30.11.2018) =2349,6 грн.; -вересень 2018 року: 2610,65 грн. (нараховані аліменти)* 1%*60 (кількість днів прострочення з 01.10.2018 по 30.11.2018) =1566,4 грн.; -жовтень 2018 року: 2610,65 грн. (нараховані аліменти)* 1%*29 (кількість днів прострочення з 01.11.2018 по 30.11.2018) =757 грн.

Так, позивачем не враховано, що у відповідача відсутня вина щодо заборгованості, а також не враховано те, що згідно тексту позовної заяви сукупний розмір заборгованості станом на листопад 2018 року складав 16522,27 грн., а сума пені згідно позовної заяви на думку позивача складає 19844,49 грн., що суперечить вимогам ч. 1 ст. 196 СК України. Крім того, у позовній заяві зазначено, що за несвоєчасну сплату аліментів, нарахованих за період з 17.05.2018 по 30.11.2018 мусить сплатити на користь позивача пеню. Однак, слід зазначити, що виконавче провадження №57181913 було відкрите лише 15.11.2018, хоча судовий наказ датований 14.08.2018. Таким чином, позивач знаючи, що йому не було відомо про існування судового наказу, звернулася до державної виконавчої служби лише у листопаді 2018 року, коли вже виникнула заборгованість. І позовні вимоги щодо сплати пені позивач мотивує лише до 30.11.2018, оскільки їй відомо, що лише у грудні 2018 року відповідіч повинен був дізнався, що повинен був сплачувати грошові кошти на утримання дитини. На підставі викладеного, позовна заява про стягнення пені за прострочку сплати аліментів є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Позивачем надано відповідь на відзив, відповідно до якої відповідно до судового наказу від 14.08.2018 по справі № 592/5645/18, виданого Ковпаківським районним судом у м. Суми, Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, починаючи стягнення з 17.05.2018. У власному відзиві Відповідач посилається на необізнаність зі власним обов`язком сплачувати аліменти і на те, що про існування даного обов`язку він дізнався тільки у грудні 2018 року після отримання документів від державного виконавця, однак вказані доводи не відповідають дійсності. По-перше, судовий наказ від 14.08.2018 по справі № 592/5645/18 у порядку, визначеному чинним законодавством України, надсилався судом Відповідачу після його видачі. По-друге, Ковпаківським районним судом м. Суми розглядалася справа № 592/5892/18 про стягнення аліментів на утримання дружини, сторонами якої були також Позивач і Відповідач, і 26.07.2018 у даній справі було прийняте рішення про стягнення аліментів. Власне дане рішення додає і Відповідач до свого відзиву. Справа розглядалася за особистої участі Позивача та Відповідача. Тобто, станом на 26.07.2018 Відповідач безумовно був обізнаний про наявність поданої заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини. У сукупності зазначені обставини підтверджують, що Відповідач безумовно знав про подання мною заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, отримував даний наказ і мав можливість ознайомитись як з матеріалами справи № 592/5645/18 у суді, так і шляхом доступу до електронної версії наказу, розміщеної у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Як вбачається з того, що Відповідач додає до Відзиву копію витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень, він об`єктивно знає про його існування, вміє ним користуватись та отримати належну інформацію. Отже, не відповідають дійсності аргументи Відповідача про те, що він не був обізнаний з судовим наказом від 14.08.2018 про стягнення аліментів на утримання дитини та не знав про свій обов`язок з їх сплати. Як наслідок, заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини Відповідача, оскільки останній відмовлявся добровільно сплачувати аліменти, незважаючи на існування відповідного судового наказу та обізнаність з його змістом. Також Відповідач намагається ввести суд в оману наданням хибної інформації про виконання власних аліментних зобов`язань. Так, Відповідач стверджує, що не відповідають дійсності мої доводи щодо ненадання коштів на утримання дитини, а насправді ним було перераховано Позивачу наступні грошові кошти: 18.05.2018-2200,00грн.; 15.06.2018 -2500,00грн.; 16.07.2018 -800,00грн.

Позивач вважає дані перераховані кошти виконанням власних аліментних зобов`язань по утриманню дитини. При розгляді Ковпаківським районним судом м. Суми справи № 592/5892/18 про стягнення аліментів на утримання дружини Відповідач також посилався на сплату ним грошових коштів 18.05.2018- 2200,00грн., 15.06.2018- 2500,00грн., 16.07.2018- 800,00грн. Зазначені обставини не заперечувались і Позивачем. Однак як було встановлено при розгляді даної справи і у подальшому відображено у матеріалах виконавчого провадження, вказані кошти перераховувались Відповідачем саме на погашення аліментів по утриманню дружини до досягнення дочкою 3-х років. Отже, на даний момент Відповідач намагається використати перераховані ним кошти у загальному розмірі 5500,00грн. в якості доказів і у справі про стягнення аліментів на користь дружини, і у справі про стягнення аліментів на користь дитини. Вказані обставини знайшли своє відображення у наданому Позивачем Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданому державним виконавцем. У випадку врахування даних коштів саме на погашення аліментів на користь дитини вони знайшли б у даному розрахунку своє відображення, однак Відповідач достеменно знає, що сплачував саме аліменти на утримання дружини і саме у рамках відповідного виконавчого провадження була зменшена його заборгованість на суму 5500,00грн. Окремо хочу зауважити, що Відповідач мав право оскаржити дії державного виконавця при складанні Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у порядку, визначеному ЦПК та законом України «Про виконавче провадження». На даний час Відповідач на вказані обставини не посилається, відповідно, він обізнаний з даним ОСОБА_6 і не заперечує його. У наданій Відповідачем Довідці № 40/51/32-1044 від 21.05.2019 відсутня будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини станом на дату, зазначену виконавцем у Розрахунку - 30.11.2018р. або Позивачем у позові - 08.01.2019. Відповідно, вказаний документ не спростовує доводів, наведених Позивачем у позові.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву у повному обсязі просив її задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позову, зазначили про відсутність вини у несплаті аліментних платежів. Враховуючи вказане, представник відповідача вважає, що відсутні підстави для задоволення позову про стягнення пені.
Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 з 25.07.2015 перебувають у шлюбі, мають спільну дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач разом з малолітньою донькою зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 проходить службу у в/ч НОМЕР_1 .

Як вбачається з судової справи за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів гна утримання дитини № 592/5645/18 та відповідно до судового наказу від 14.08.2018 по справі № 592/5645/18, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.05.2018 до доосягнення донькою повноліття. Копію даного судового наказу Відповідач отримав згідно рекомендованого поштового повідомлення № 624 - 20.09.2018.

Згідно положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд вважає, що поважних причин несплати Відповідачем аліментів у визначеному судом розмірі відповідач не навів.

Як наслідок, в такому випадку настає відповідальність відповідача, передбачена ст. 196 СК України.

Щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобовязань боржником, суд зазначає наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

25.04.2018 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову в справі № 572/1762/15-ц, в якій вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі 6-94цс15, відповідно до якої було обраховано розмір пені судом першої інстанції в даній справі, та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 24.07.2019 державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми за виконавчим провадженням АСВП № 57181913 вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за травень 2018 1117,35 грн., за червень 2018 2309,25 грн; за липень 2018 2653,07 грн.; за серпень 2018 2610,65 грн.; за вересень 2018 2610,65 грн.; за жовтень 2018 2610,65 грн.; за листопад 2018 2610,65 грн.

Пеня за прострочення сплати аліментів нарахованих та несплачених за період з 17.05.2018 по 30.11.2108, розраховану станом на 08.01.2019 (за цей період просить стягнути позивач) з урахуванням дати отримання копії судового наказу від 14.08.2018 по справі № 592/5645/18, становить: - за травень 2018 року за час прострочення сплати аліментів з 01.06.2018 станом на 08.01.2019: 1117,35 грн. х 1% х 109 дн. = 1117,35 грн.; - за червень 2018 року за час прострочення сплати аліментів з 01.07.2018 станом на 08.01.2019: 2309,25 грн. х 1% х 109 дн. = 2309,25 грн.; - за липень 2018 року за час прострочення сплати аліментів з 01.08.2018 станом на 08.01.2019: 2653,07 грн. х 1% х 109 дн. = 2653,07 грн.; - за серпень 2018 року за час прострочення сплати аліментів з 01.09.2018 станом на 08.01.2019: 2610,65 грн. х 1% х 109 дн. = 2610,65 грн.; - за вересень 2018 року за час прострочення сплати аліментів з 01.10.2018 станом на 08.01.2019: 2610,65 грн. х 1% х 99 дн. = 2584,54 грн.; - за жовтень 2018 року за час прострочення сплати аліментів з 01.11.2018 станом на 08.01.2019: 2610,65 грн. х 1% х 68 дн. = 1775,24 грн.; - за листопад 2018 року за час прострочення сплати аліментів з 01.12.2018 станом на 08.01.2019: 2610,65 грн. х 1% х 38 дн. = 992,05 грн.; тобто, пеня за несплату аліментів становить 14042,15 грн.

З огляду на викладене, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 14042,15 грн. за період з 17.05.2018 по 30.11.2108, розраховану станом на 08.01.2019, в межах заявлених позивачем вимог. Всупереч положенням ст. 81 ЦПК України відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування цих обставин.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення пені по аліментам, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів на дитину у розмірі 14042 грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.07.2019.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

- відповідач: ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя О.В. Литовченко