Номер провадження: 22-ц/813/87/19
Номер справи місцевого суду: 523/3751/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3,

від відповідача ОСОБА_4 F не зFявились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області F не зFявились,

переглянувши справу F523/3751/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи Роздільнянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дружини за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2018 року у складі судді Дяченка В.Г., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 19 березня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що з відповідачем ОСОБА_5 у шлюбі з 14 жовтня 2012 року, мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2015 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Про судове рішення йому не було відомо, виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дружини звернуто до виконання лише 2 березня 2018 року, державним виконавцем нараховано заборгованість по аліментам в сумі 28000,00 грн. Посилаючись на виникнення заборгованості по аліментам на утримання дружини за відсутності його вини, внаслідок непредFявлення ОСОБА_4 без поважної причини виконавчого листа до виконання, позивач ОСОБА_2 на підставі частини 3 статті 197 СК України просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання дружини в сумі 28000,00 грн., стягнути судові витрати (а.с.2-4).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.19-20).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, зазначивши, що позивач ОСОБА_2 працює моряком та має матеріальну можливість сплатити заборгованість по аліментам (а.с.28-31, 98-104, 131-133).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2018 року позов задоволено, звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості в сумі 28000,00 грн. по аліментам на утримання дружини, нарахованим за виконавчим листом F523/8154/15-ц, виданим Суворовським районним судом м. Одеси 10 вересня 2015 року; стягнуто витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. (а.с.164-166).

Висновок суду мотивовано тим, що заборгованість виникла внаслідок непредFявлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у звFязку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 8 лютого 2019 року справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.172-176).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у неналежній поведінці ОСОБА_2 в сімFї, не проживання разом з 2015 року через систематичне вчинення насильства щодо неї, полягає в обовFязку ОСОБА_2 сплачувати аліменти на його утримання незалежно від предFявлення нею виконавчого документа на виконання, полягає у наявності у ОСОБА_2 матеріальної можливості сплатити заборгованість тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує припиненням шлюбних відносин у вересні 2017 року, утриманням сімFї за його кошти, виникненням заборгованості по аліментам на утримання дружини через відсутність у нього відомостей про судове рішення та предFявлення виконавчого листа до виконання після припинення відносин.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, Якимова (у шлюбі ОСОБА_2) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 14 жовтня 2012 року (а.с.5). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.95).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

На виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015 року в справі F523/8154/15-ц видано 10 вересня 2015 року виконавчий лист F523/8154/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дружини аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 27 травня 2015 року до досягнення дочкою ОСОБА_6 трьох років, а саме до 25 серпня 2017 року (а.с.8-9).

Постановою ВП F55912748 про відкриття виконавчого провадження від 2 березня 2018 року державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_9, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа F523/8154/15-ц, виданого 10 вересня 2015 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання її як дружини у твердій грошовій сумі, рівній 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 27 травня 2015 року до 25 серпня 2017 року (а.с.10).

ОСОБА_2 працює моряком на суднах іноземних судновласників (а.с.33-39).

В ході апеляційного перегляду справи надано ОСОБА_4 ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2017 року в справі F523/17210/17 за заявою ОСОБА_4 відновлено пропущений строк предFявлення до виконання виконавчого листа F523/8154/15-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 10 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на її як дружини утримання аліментів до досягнення дитиною 3 років (а.с.209).

Відповідно до положень частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звFязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментам на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд першої інстанції виходив з сукупності обставин, які вважав такими, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так судове рішення про стягнення аліментів на утримання дружини було ухвалено 28 серпня 2015 року, докази того, що ОСОБА_2 достовірно знав про предFявлення позову, ухвалення судового рішення та, як наслідок, про обовFязок сплачувати присуджені в судовому порядку аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в справі відсутні. Стягнення аліментів за судовим рішенням охоплювало період з 27 травня 2015 року по 25 серпня 2017 року, шлюб між сторонами розірвано судовим рішенням від 28 лютого 2018 року, виконавчий лист до виконання предFявлено у березні 2018 року, виконавче провадження відкрито 2 березня 2018 року, відповідно, заборгованість по аліментам на утримання дружини нараховано за минулий час.

Судове рішення про розірвання шлюбу не містить посилань на час припинення шлюбних відносин та не проживання сімFєю.

Таким чином, фактом є те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2012 року по 28 лютого 2018 року, не спростованими є доводи ОСОБА_2, що фактично проживали сімFєю до вересня 2017 року, не доведеними є доводи ОСОБА_4, що шлюб припинено у 2015 році. Відповідач ОСОБА_4 не надає доказів того, за рахунок яких доходів вона та дитина проживали, в тому числі й у період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а саме до 25 серпня 2017 року, відтак, не спростованими є доводи позивача ОСОБА_4, що у спірний період сімFя утримувалась за рахунок його доходів як моряка.

Посилання в апеляційній скарзі на насильство в сімFї не має ніякого відношення до предмету позову.

Матеріальна спроможність ОСОБА_2 сплатити нараховану за минулий час заборгованість по аліментам на утримання дружини не є безумовною підставою для відмови у звільненні від сплати заборгованості.

Сам факт не предFявлення на протязі трьох років виконавчого листа до виконання вказує на те, що ОСОБА_4, продовжуючи весь цей час перебувати в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, була матеріально забезпечена.

Кожна сторона зобовFязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 довів право на звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання дружини та наявність підстав для його захисту, натомість ОСОБА_4 відсутність підстав для захисту права ОСОБА_2 не спростувала.

Правові підстави для відмови в позові відсутні.

Поряд з цим судове рішення підлягає зміні шляхом приведення резолютивної частини у відповідність до вимог, так як суд першої інстанції звільнив ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами на утримання дитини, а не на утримання дружини.

В частині розподілу судових втрат рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд F

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2018 року в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам F змінити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи Роздільнянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дружини F задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від сплати на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованості в сумі 28000 грн. 00 коп., нарахованої за період з 27 травня 2015 року до 25 серпня 2017 року на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років за виконавчим листом F523/8154/15-ц, виданим Суворовським районним судом м. Одеси 10 вересня 2015 року.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2018 року в частині стягнення витрат на сплату судового збору залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_10