Справа № 369/2995/19
Провадження № 2/369/2314/19
07.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., за участю секретаря Бугайової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
У березні 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 і її дочка ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Відповідне свідоцтво про право власності на житло видане 22 серпня 2001 року. На даний час у жилому приміщенні зареєстровані і проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також зареєстрований і не проживає відповідач ОСОБА_4 Відповідач з травня 2012 року не проживає за місцем реєстрації та не надає коштів на утримання помешкання.
Враховуючи викладене, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач позивачі не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надали заяву, у якій просили розглянути справу у їхню відсутність, позов підтримали і просили його задовольнити.
У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки позивачі у поданій суду заяві не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 22 серпня 2001 року квартира в АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ..
Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 20 червня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 11 квітня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у виконавчому комітеті Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 02, розірвано.

На даний час у жилому приміщенні зареєстровані і проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також зареєстрований і не проживає відповідач ОСОБА_4 ..

Згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з лютого 2018 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, що стверджується Актами обстеження житлово-побутових умов проживання депутата Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області від 04 березня 2019 року, 25 лютого 2018 року, 30 серпня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у спірному житлі без поважних причин, і тому втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі вимог ст. 405 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 76-81, 259, 268, 280, 282 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд,-якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.