№ 664/3346/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Бойко В.П.,

при секретарі Сорока М.С.,

за участі представника позивача Кравченка С.А.

представників відповідачів ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Херсонської області в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Селянське фермерське господарство " Вєтров " до ОСОБА_4 та Фермерського господарства Санрайс про визнання поновленим договору оренди землі та визнання недійсним договору оренди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, вказавши в позові, що 25.06.2012 року між орендарем СФГ Вєтровим та ОСОБА_5 (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки на строк 5 років з моменту його реєстрації з урахуванням періоду ротації основної сівозміни(пункт 8 договору). Договір зареєстровано 02.11.2012 року за №00937. В оренду передана земельна ділянка, що належить ОСОБА_5 на підставі держакту НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 площею 7,92 га. Протягом 1 місяця після закінчення строку договору оренди від орендодавця листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі до позивача не надходило, і отже позивач продовжував користування земельною ділянкою. Було встановлено, що 19.12.2017 року відбувся перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_4 , як спадкоємця. На виконання вимог законодавства позивач 08.08.2018 року направив до ОСОБА_4 лист повідомлення про намір скористатися переважним правом та запропонував укласти (поновити) договір оренди земельної ділянки на новий строк. Заперечень від відповідача не надходило. Також було встановлено, що відповідач уклав інший договір оренди із фермерським господарством Санрайс, чим порушив прав позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив визнати поновленим на 5 років договір оренди землі від 25.06.2012 року, що зареєстрований 02.11.2012 року за №00937 щодо земельної ділянки кадастрового номера НОМЕР_2 площею 7.9227 га. Також просить визнати недійсним договір оренди між ОСОБА_4 та ФГ Санрайс, зареєстрований 24.08.2018 року Милівською сільрадою Бериславського району Херсонської області.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти позову, надано письмовий відзив на позов, відповідно до якого оспорюваний договір оренди із ФГ Санрайс укладено із дотриманням законодавства та без порушень прав позивача, який не має прав на спірну земельну ділянку у зв`язку із спливом строку дії договору оренди між ним та ОСОБА_5 .

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти позову, надано письмовий відзив на позов, за яким позивач не має жодних прав на спірну земельну ділянку у зв`язку із спливом строку дії договору, який не було продовжено. Новий договір оренди укладено із дотриманням законодавства і без порушень прав позивача.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено хронологію подій та обставини по справі.

25.06.2012 року між СФГ " Вєтров " та ОСОБА_5 (від її імені діяв ОСОБА_6 ) укладено договір оренди землі кадастровий номер НОМЕР_2 строком на 5 років. Реєстрація договору здійснена 02.11.2012 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 власник земельної ділянки ОСОБА_5 померла. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (будучи спадкоємцем) повідомила СФГ Вєтров про відмову продовжувати строк дії договору оренди, при цьому ОСОБА_4 вказала, що є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 09.10.2017 року позивач СФГ Вєтров повідомив про незгоду із позицією ОСОБА_4 щодо відмови у продовженні договору оренди. Спадщину прийняла ОСОБА_4 19.12.2017 року, видано свідоцтво про спадщину за заповітом серії НМТ 944454. 08.08.2018 року СФГ Вєтров направив лист-повідомлення про намір скористатись переважним правом поновити договір оренди земельної ділянки, також надіслано додаткову угоду, але строк орендни в якому вказано 10 років. Вказаний лист було отримано ОСОБА_4 23.08.2018 року. 20.08.2018 року ОСОБА_4 уклала новий договір оренди спірної земельної ділянки із ФГ Санрайз, даний договір було зарєстровано 24.08.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України "Про оренду землі" При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Відповідно до п.8 умов Договору від 25.06.2012 року між СФГ " Вєтров " та ОСОБА_5 після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 місяці по закінченню строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для повідомлення орендодавця про намір продовжити строк дії договору оренди. Договір було зареєстровано 02.11.2012 року, строк дії договору сплив 03.11.2017 року. При цьому повідомлення про намір скористатись своїм переважним правом було направлено позивачем тільки 08.08.2018 року, а отримано ОСОБА_4 23.08.2018 року. При цьому ОСОБА_4 в процесі прийняття спадщини повідомила 22.09.2017 року позивача про відмову продовжувати договір оренди земельної ділянки. Окрім того, в ході дії договору оренди земельної ділянки до ч.2 ст.19 Закону України "Про оренду землі" було внесено зміни Законом № 191-VIII від 12.02.2015 року, яким мінімальний строк оренди землі не може бути меншим 7 років. Таким чином, продовження договору на тих же умовах і на такий же строк неможливо, оскільки воно суперечило б вимогам законодавства. Окрім того, у проекті додаткової угоди, який позивач направив ОСОБА_4 , строк дії договору вказано 10 років, що не може бути визнано судом як продовження дії договору на тих самих умовах і на той самий строк, адже це є фактично новим договором оренди землі. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що позивач у встановлений законодавством та договором строк не виконав усіх вимог, щодо повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на продовження договору оренди землі, чим втратив дане право. Відповідач ОСОБА_4 , будучи, власником земельної ділянки та будучи вільною у виборі орендаря уклала договір оренди із ФГ Санрайз, даний договір було зарєстровано 24.08.2018 року. Вказаними діями відповідачі не порушили прав позивача, про які він зазначає, оскільки оспорюваних прав він вже не мав. За цих обставин позовні вимоги є необгрунтованими, в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.12, 13, 19, 81, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, Законом України "Про оренду землі", ч. 5 ст.1268 ЦК України, суд-

в и р i ш и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.П.Бойко

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2019 року