Справа № 523/9355/18
Провадження №2/523/1835/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон України без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача подав заяву, згідно якої просив надати дозвіл на виїзд дітей – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у супроводі їх матері – ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, або в супроводі осіб, які будуть нею уповноважені, без згоди та супроводу батька дітей – ОСОБА_2, для здійснення багаторазових тимчасових виїздів у будь-яку країну світу.

Також, представник позивача просить надати дозвіл на видачу дітям проїзного документу дитини для виїзду за межі України, до досягнення ними повноліття.

Позов мотивується тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 30.11.2017 року. Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Син протягом восьми років займається футболом, бере участь у змаганнях та набув право брати участь у міжнародних змаганнях. Дочка також професійно займається спортом та бажає брати участь у міжнародних змаганнях.

Відповідач не може у будь який час надавати одноразові дозволи та засвідчувати їх, тому що після розірвання шлюбу проживає окремо від позивача, контактів не підтримує має професію моряка та перебуває в рейсах у зв’язку з чим існує спір у видачі згоди на такі виїзди.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, надав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з’явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі та висновок органу опіки та піклування про згоду на багаторазові тимчасові виїзди дітей за межі України без згоди та супроводу відповідача.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути у справу заочного провадження, керуючись ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Відповідно до довідки адресно-довідкового бюро відповідач не зареєстрований в м.Одесі та Одеської області.

Органом опіки та піклування – Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради 10.12.2018 року надано згоду на багаторазові тимчасові виїзди за межі України дітей без згоди та супроводу батька.

Згідно ч.7 ст.7 СК України - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 150 СК України – батьки зобов’язані піклуватися про здоров’я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов’язані поважати дитину.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, установлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

- за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

- без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Виходячи з положень зазначених норм матеріального права дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

Чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за межі України, а лише встановлено певний порядок її виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків

На підставі належним чином оцінених доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд встановив, що позивач не надала доказів про відмову батька у видачі згоди на виїзд дитини за кордон у супроводі лише матері або особи що нею уповноважена, не зазначила, в яку саме країну батько відмовив у виїзді дитини та з яких підстав, та приходить до висновку, що надання дозволу на неодноразові виїзди без згоди батька дитини фактично позбавить ОСОБА_2 можливості спілкуватись з дітьми та брати участь у їх вихованні, що не відповідатиме найкращим інтересам дитини. Не конкретизовано також причини виїзду та часові проміжки перебування дітей в певній країні, з підтвердженням відповідними доказами.

З вищенаведених підстав суд також не погоджується з висновком органу опіки та піклування.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного суду від 06.09.2018 року по справі № 757/6187/17-ц, від 16.08.2018 року по справі №489/6320/16-ц, від 03.04.2019 року по справі №381/4428/17

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №712/10623/17 викладено правовий висновок про те, що дозвіл на виїзд за кордон дітейу супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, із визначенням його початку й закінчення.

Отже, позовна вимога про надання дозволу на виїзд дітей за межі України без згоди батька, задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про надання дозволу на видачу дітям проїзного документу дитини до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року N 3857-XII документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члену екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачем не надано доказів порушення прав її та дітей у видачі дітям паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а видача проїзного документу дитини законом не передбачено, тому зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон України без згоди батька.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 26.04.2019 року.

Суддя: