ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6368/19 Справа № 212/8428/18 Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк"

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2019 року, яке постановлено суддею Чорним І.Я. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 11 квітня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ "Ідея Банк", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.05.2015 року між нею та ПАТ "Ідея Банк" було укладено споживчий кредитний договір № Z03.187.73822. В лютому 2018 року від державного виконавця Покровського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області, вона дізналась про те, що 21.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис за № 1376, на підставі Кредитного договору від 14 травня 2015 року про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у сумі 149329 грн. 73 коп.

Позивач вважає, що виконавчий напис №1376 від 21.11.2016 року вчинено з порушенням порушенням законодавства, а тому просила суд визнати виконавчий напис за № 1376, вчинений на підставі Кредитного договору від 14 травня 2015 року про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у сумі 149329 грн. 73 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом при ухваленні рішення по справі не враховано, що відповідач по справі, на момент вчинення виконавчого напису, не мав будь-яких прав кредитора по відношенню до позивачки.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що відповідачем по справі не надав суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» 14.05.2015 року був укладений кредитний договір № Z03.187.73822 відповідно до умов якого позивачці ОСОБА_1 надано кредит на поточні потреби у сумі 82276 грн. зі строком сплати до 14.05.2020 року.

ПАТ «Ідея Банк» повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, та надав позивачці кредитні кошти, однак, як вбачається із довідки - розрахунку заборгованості, позивачка ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № Z03.187.73822 від 14.05.2015 року яка, станом на 20.09.2016 року, становить 148029,73 грн. та складається з 73697,12 грн. - основного боргу, 7273,68 - простроченого боргу, 30277,64 грн. прострочені процентів 2480,35 грн. - строкових процентів; 2381,07 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; 31919,87 грн. - пеня; 1300,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 149329,73 грн.

20.09.2016 року ПАТ «Ідея Банк» направлялась на адресу позивачки ОСОБА_1 вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань вих. 12.4/ Z03.187.73822, з якої вбачається, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги, банк буде змушений здійснити стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір банку.

24.10.2016 року ПАТ «Ідея Банк» було направлено заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічову О.М. про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 148029,73 грн. за кредитним договором та витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису.

21.11.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., за заявою ПАТ «Ідея Банк», вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1376, яким запропонував ОСОБА_1 задовольнити вимоги ПАТ «Ідея Банк» за період з 15.12.2015 року по 20.09.2016 року, включно, у розмірі: 73697,12 грн. - основний борг; 7273,68 - прострочений борг; 30277,64 грн. прострочені проценти; 2480,35 грн. - строкові проценти; 2381,07 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; 31919,87 грн. - пеня; 1300,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 149329,73 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний виконавчий напис здійснений нотаріусом у відповідності до норм чинного законодавства, а позивачем не доведено факту того, що існує спір щодо виниклої заборгованості по кредитному договору № Z03.187.73822 від 14.05.2015 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

На підставі частини першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерствіюстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, Постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у бузспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, 22.01.2019 року відповідач по справі ПАТ «Ідея Банк» повідомив позивачку про те, що 30.09.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір факторингу № 30/09-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором від 14.05.2015 року № Z03.187.73822, тобто відповідач по справі ПАТ «Ідея Банк» відповідно до ст. ст. 512-519 ЦК України, передав, відступив, новому кредитору за плату, а новий кредитор - ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржника - позивачки ОСОБА_1 .

Таким чином, направлення 24.10.2016 року відповідачем ПАТ «Ідея Банк» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічову О.М. заяви про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 148029,73 грн. за кредитним договором та витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, а також вчинення 21.11.2016 року виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., відбулось після відступлення прав первісного кредитора, тому відповідач по справі ПАТ «Ідея Банк» не мав права кредитора по відношенню до позивачки ОСОБА_1 , а отже вчинення виконавчого напису, в даному випадку, відбулось з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивачки в цій частині заслуговують на увагу.

Колегією суддів не перевіряються доводи апеляційної скарги позивачки про те, що відповідач по справі не надав суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості за кредитним договором, оскільки, як зазначено вище, відповідач по справі не є особою, яка відповідно до норм чинного законодавства, мала право на звернення до приватного нотаріуса з заявою для вчинення виконавчого напису за кредитним договором № Z03.187.73822 від 14.05.2015 року, тому надані відповідачем докази підтвердження заборгованості за вказаним кредитним договором не є належними доказами наявності такої заборгованості.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оспорюваний виконавчий напис здійснений нотаріусом у відповідності до норм чинного законодавства, а позивачем не доведено факту того, що існує спір щодо виниклої заборгованості по кредитному договору № Z03.187.73822 від 14.05.2015 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання таким, що не підлягає виконанню, з моменту вчинення, виконавчого напису від 21.11.2016 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічоим Олегом Миколайовичем, зареєстрований 21.11.2016 року у реєстрі за № 1376, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка працює у КП «Криворізький міський центр ляльок», реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь ПАТ «Ідея Банк», 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 19390813, МФО 336310, р/р НОМЕР_2 невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Z03.187.73822 від 14 (чотирнадцятого) травня 2015 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 14.11.2015 (чотирнадцятого листопада дві тисячі п`ятнадцятого) року, та відповідно до якого запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Ідея Банк» за період з 15.12.2015 року по 20.09.2016 року включно у розмірі: 73697,12 (сімдесят три тисячі шістсот дев`яноста сім) гривен 12 копійок - основний борг; 7273,68 (сім тисяч двісті сімдесят три) гривні 68 копійок - прострочений борг; 30277,64 (тридцять тисяч двісті сімдесят сім) гривен 64 копійки - прострочені проценти; 2480,35 (дві тисячі чотириста вісімдесят) гривен 35 копійок - строкові проценти; 2381,07 (дві тисячі триста вісімдесят одна) гривня 07 копійок - нарахована плата за обслуговування кредиту; 31919,87 (тридцять одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять) гривен 87 копійок - пеня; 1300,00 (одна тисяча триста) гривен 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 149329,73 (сто сорок дев`ять тисяч триста двадцять дев`ять) гривен 73 копійки.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, за подання позову до суду першої інстанції в розмірі 704,80 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн., а всього 1762 грн., оскільки, відповідно до п. 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогами щодо захисту прав споживачів, позов задоволено, тому витрати по справі мають бути покладені на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2019 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк"про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, з моменту вчинення, виконавчий напис від 21.11.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічоим Олегом Миколайовичем, зареєстрований 21.11.2016 року у реєстрі за № 1376, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , працює у КП «Криворізький міський центр ляльок», реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь ПАТ «Ідея Банк», 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 19390813, МФО 336310, р/р НОМЕР_2 невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Z03.187.73822 від 14 (чотирнадцятого) травня 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 14.11.2015 (чотирнадцятого листопада дві тисячі п`ятнадцятого) року та відповідно до якого запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» за період з 15.12.2015 року по 20.09.2016 року, включно, у розмірі: 73697,12 (сімдесят три тисячі шістсот дев`яноста сім) гривен 12 копійок - основний борг; 7273,68 (сім тисяч двісті сімдесят три) гривні 68 копійок - прострочений борг; 30277,64 (тридцять тисяч двісті сімдесят сім) гривен 64 копійки - прострочені проценти; 2480,35 (дві тисячі чотириста вісімдесят) гривен 35 копійок - строкові проценти; 2381,07 (дві тисячі триста вісімдесят одна) гривня 07 копійок - нарахована плата за обслуговування кредиту; 31919,87 (тридцять одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять) гривен 87 копійок - пеня; 1300,00 (одна тисяча триста) гривен 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 149329,73 (сто сорок дев`ять тисяч триста двадцять дев`ять) гривен 73 копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: