Справа № 487/1997/19
Провадження № 2/487/1339/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

28.10.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Кожина В.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 45 050, 00 грн. (сорок п`ять тисяч п`ятдесят), а також нараховані грошові кошти у сумі 31,5% від вище вказаної суми, як відсоток від суми позики розмір якого визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, а саме 14 190 ( чотирнадцять тисяч сто дев`яносто) гривень 75 копійок, а також грошові кошти нараховані за порушення грошового зобов`язання у сумі 3% від суми боргу, а саме 1 351 ( тисяча триста п`ятдесят одна) гривня 50 копійок; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 768 ( сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 копійок.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 13.06.2017 року вона надала відповідачці грошову позику в розмірі 1700 доларів США. Зазначена угода між сторонами була укладена у формі надання відповідачкою розписки. Відповідно до умов договору позики відповідачка зобов`язувалась повернути отримані нею кошти до 13.07.2017 року. Проте взятого зобов`язання не виконала, гроші на теперішній час позивачу не повернула. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк», станом на 13.03.2019 року офіційний курс гривні відносно іноземної валюти доларів США становить 2650,00 грн. за 100 доларів США. Таким чином, сума заборгованості у гривневому еквіваленті складає 45050,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідачка вказані грошові кошти позивачці не повернула, остання звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив до суду не надала, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Судом встановлено, що 13.06.2017 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 грошову позику в розмірі 1700 доларів США.

Зазначена угода між сторонами була укладена у формі надання відповідачкою розписки. Відповідно до умов договору позики відповідачка зобов`язувалась повернути отримані нею кошти до 13.07.2017 року.

Станом на день звернення до суду відповідачка своїх зобов`язань за договором позики не виконала, грошові кошти позивачу не повернула.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк», станом на 13.03.2019 року офіційний курс гривні відносно іноземної валюти доларів США становить 2650,00 грн. за 100 доларів США.

За такого сума заборгованості у гривневому еквівалентні складає: 1700 х 26,50 = 45050,00 грн.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Станом на 01.02.2019 року облікова ставка Національного банку України становить 18,0% річних. Так, як вбачається з наданих позивачкою розрахунків, починаючи з 13.07.2017 року і дня звернення до суду з даним позовом, пройшов 1 рік 9 місяців, тобто загальний процент від суми позики складає 31,5%, що дорівнює 14190,75 грн.

Крім того, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком, наданим позивачкою, три проценти річних від простроченої суми, які підлягають стягненню, складають 1351,50 грн.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що відповідачка, яка неодноразово викликалась в судове засідання, будь-яких заперечень або відзиву на позов не надала, розрахунки надані позивачем не оспорювала, враховуючи, що оригінал боргової розписки знаходиться у позивачки, і остання надала його суду, а станом на 14.03.2019 року заборгованість відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049, 526, 530, 610, 625 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 45050,00 грн., заборгованість за відсотками від суми позики в розмірі 14190,75 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1351,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 07.11.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Т.А.Карташева