Справа № 307/1064/18
Провадження № 2/307/85/19
У Х В А Л А
18 липня 2019 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ільницькій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 про визнання правочину удаваним та визнання права власності на майно,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 про визнання правочину удаваним та визнання права власності на майно.
Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.
Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.
Частиною 1 ст. 498 ЦПК України, передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.
В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Австрія, Білорусь, Бельгія, Боснія и Герцеговина, Китай (адміністративна область Макао), Хорватія, Македонія АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 Угорщина, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Люксембург, Марокко, Нідерланди (королівство у Європі), Норвегія, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Суринам, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Вірменія, Ватикан, Киргизія, Ліван, Молдова, Росія, Узбекистан.
Згідно зі ст. 5 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, якщо документ має бути вручений відповідно до ч. 1 цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Тому, відповідно до ст. 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної держави, або французькою чи англійською мовами.
Відповідно до ст. 12 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, вручення судових документів, отриманих від Договірної Держави, не потребує оплати або відшкодування зборів або витрат в зв`язку з врученням, здійсненим запитуваною Державою.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, якщо прохання про вручення відповідає положенням цієї Конвенції, запитувана Держава може відмовити у виконанні такого прохання лише якщо вона вважає, що таке виконання порушить її суверенітет або безпеку.
Відповідно до розділу II інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 (зі змінами), передбачено, що якщо при розгляді цивільної справи виникає необхідність у врученні документів за кордоном, суд України, який розглядає справу, складає доручення про надання правової допомоги за кордоном та направляє його через головне територіальне управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачено міжнародним договором. Доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.
Враховуючи наявну інформацію про місцезнаходження одного з відповідачів по справі: ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , Федеративної республіки Німеччина, за межами території України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості сповістити його про дату, час і місце проведення підготовчого засідання та вручити копію позовної заяви з додатками, копію ухвали про відкриття провадження, суд приходить висновку про направлення судового доручення та необхідність звернення суду України із судовим дорученням до іноземного компетентного органу у Німеччині для здійснення відповідних процесуальних дій, у порядку, встановленому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, виникає необхідність вручення документів по справі відповідачу, а саме: ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , Федеративної республіки Німеччина.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 252, п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.
В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним зупинити провадження по справі до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.19, 175, 187, 252, 253, 274, 498 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В:
Звернутися до компетентного органу міста Гінген-ан-дер-Бренц Федеративної республіки Німеччина вручити документи та допитати в якості відповідача по справі ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , Федеративної республіки Німеччина, відповідно до умов Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.
Допитати відповідача ОСОБА_3 по суті позовних вимог, в тому числі поставити наступні питання:
- Чи визнає відповідач ОСОБА_3 обставини позову, повідомлені позивачем? Повністю або частково, в якій частині?
- Якщо не визнає, то якими доказами може спростувати повідомлені позивачем обставини?
- Які інші фактичні обставини, що можуть мати значення для вирішення спору, може повідомити відповідач? Чи бажає надати суду докази по справі?
- Чи бажає бути присутнім при розгляді справи та чи не заперечує проти розгляду справи у його відсутності? Якщо відповідач бажає бути присутнім при розгляді справи, то на які засоби зв`язку (факс, телефон, офіційна електронна пошта тощо) йому може бути надіслано судову повістку про виклик в суд?
Провадження у справі зупинити до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги, вручення документів.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст ухвали складено 19 липня 2019 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко