провадження №: 2-з/752/192/19
У Х В А Л А

05.07.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, заінтересовані особи: Інститут права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить заборонити Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України, до набрання чинності судовим рішенням у цивільній справі вчиняти дії, а саме: виселяти ОСОБА_1 та її доньку ОСОБА_2 із гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України; створювати ОСОБА_1 та її донці ОСОБА_2 перешкоди в користуванні кімнатою АДРЕСА_2 , який належить Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України, зокрема у вході та виході до гуртожитку і кімнати, користуванні житлово-комунальними послугами, електроенергією, шляхом укладання договору найму кімнати 308 у зазначеному гуртожитку тощо.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.05.2019, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва, для розгляду за підсудністю.

В червні 2019 на адресу Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена заява.

Вказану заяву заявник обгрунтовує тим, що вона та її донька ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами, яких було переміщено для проживання у гуртожитку, який належить Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України за адресою: АДРЕСА_2, кім. 308. Під час проживання, адміністрація Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України періодично відключає електро, тепло і водопостачання, а також завишає тарифи комунальних послуг за проживання у гуртожитку, чим умисно створює непридатні умови для проживання з метою виселення її сім`ї. Крім того, адміністрація вказаного інституту відмовляється укладати договір проживання та почала здійснювати тиск на її сім`ю, а саме створювати перешкоди у вільному користуванні вказаною кімнатою у гуртожитку. Також, зазначила, у вказаному гуртожитку проживають такі самі особи, які були вимушені переселитись із зони проведення антитеррористическої операції, які також обмежені у праві вільного користування житлом, яке надала їм Держава. За таких обставин, вона вимушена звернутися до суду із позовною заявою за захистом своїх прав, а з метою недопущення безпідставного виселення, просить задовольнити її заяву.

В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає необхідним задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Судом під час розгляду заяви встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою за зареєстрованим місце перебування за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України?що підтверджується довідкою від 27.10.2016 за №1.

Слід зазначити, що зазначений гуртожиток є місцем компактного поселення внутрішньо переміщених осіб в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». На підставі чого, з такими особами були укладені відповідні договори.

Враховуючи обставини, що адміністрація Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України умисно створює непридатні умови для проживання з метою виселення таких осіб, у тому числі заявника та членів її сім`ї шляхом відключення електро, тепло і водопостачання, а також завишення тарифів комунальних послуг за проживання у гуртожитку, внаслідок чого порушуються права, свободи та законні інтереси заявника, суд вважає обґрунтованими доводи заявника щодо можливого безпідставного її виселення із вказаного гуртожитку та умисного перешкоджання у вільному користуванні вказаним житлом.

Разом з тим, заявником ОСОБА_1 надано копію позовної заяви про визнання права тимчасового користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір тимчасового найму житлового приміщення, яку вона подала до Шевченківського районного суду м. Києва після подання цієї заяви про забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту ст.150 ЦПК України вбачається, що позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 за № 9, суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суть заявлених вимог, та беручи до уваги вказані вище обставини, а також те, що заявником ОСОБА_1 в повній мірі доведено наявність порушених прав та її законних інтересів за захистом яких вона звернулась до суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.259, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, заінтересовані особи: Інститут права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 - задовольнити.

Заборонити Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України вчиняти наступні дії:

- виселяти ОСОБА_1 та її доньку ОСОБА_2 із належного Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2;

- створювати перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та її донці ОСОБА_2 кімнатою АДРЕСА_2 , який належить Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України, зокрема у вході та виході до гуртожитку і кімнати, користуванні житлово-комунальними послугами, електроенергією.

Стягувач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Боржник - Інститут права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код: 26195879, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, 73).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур