Справа № 495/2636/18
№ провадження 2/495/729/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 травня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря – Ткаченко О.М.,

справа № 495/2636/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород – Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Новоцаричанської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, уточнивши свої позовні вимоги 02.04.2019 року остаточно просить суд: встановити факт спільного проживання однією сім’єю – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_3; визнати втраченим сертифікат на право на земельну частку/пай/ серії НОМЕР_2, виданого 26.05.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на ім’я ОСОБА_3; визнати за нею право на земельну частку/пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», с.Нова Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії НОМЕР_2, виданого 26.05.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області , що належав померлому ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько спадкодавець – ОСОБА_3.

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку/пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», с.Нова Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії НОМЕР_2, виданого 26.05.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області.

Маючи намір прийняти спадщину після померлого вона звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв’язку із тим, що у неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду.

Проте, вона фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки з 1996 року по день смерті батька проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1, вела з померлим спільне господарство, надавала померлому батьку фізичну та матеріальну допомогу, провела його поховання.

З вказаних вище підстав, вона і звернулась до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з’явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити .

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, заперечення проти позову не має, просить розглянути справу згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерті серії НОМЕР_4 /л.с.8/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді права на земельну частку/пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», с.Нова Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії НОМЕР_2, виданого 26.05.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області /л.с.9/.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1, яка змінила прізвище у зв’язку з укладанням шлюбу є рідною донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 та копією свідоцтва про одруження. /л.с.4-7/.

У відповідності до довідки № 132, виданої Новоцаричанською сільською радою, на день смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживала дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але фактично з 1996 року проживала в АДРЕСА_1 та здійснювала догляд за хворим батьком.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на день смерті останнього, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що позивач бажає прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4, звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від спадщини, проте листом № 184/02-17 від 22.02.2018 року завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори О.І.Іванницького повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 неможливо у зв’язку із пропуском визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини, а також відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. /л.с.10/.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року (надалі -ЦК України 1963р.), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за НОМЕР_7 виданий на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.03.1997 року за №127/97, який підтверджує право на земельну частку (пай), що розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Іскра» с. Нова Царичанка, виданий на ім’я померлого ОСОБА_4 у неї відсутній, він був втрачений.

У зв'язку з вказаним вище, позивач надала до місцевої газети об’яву : «Вважати втраченим сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, виданий 26.05.1997 року Білгород-Дністровською райдержадміністрацією на ім'я ОСОБА_4». /л.с.11-12/

Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за НОМЕР_7 виданий на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 17.03.1997 року за №127/97, який підтверджує право на земельну частку (пай), що розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Іскра» с. Нова Царичанка, виданий на ім’я ОСОБА_4 дійсно був втрачений, а аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, то в даному випадку доцільним буде визнати його втраченим, а отже позовні вимоги в частині визнання правовстановлюючого документа втраченим є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем І черги до майна померлого за законом , інших спадкоємців судом не встановлено, яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не заявила відмову від неї, проте та обставина, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу позбавляє її можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, іншого способу, окрім як в судовому порядку захистити права позивача не вбачається можливим, суд то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 524-529, 534 ЦК України, в редакції 1963 року, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України , суд,

УХВАЛ И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім’єю – ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати Сертифікат на право на земельну частку/пай/ серії НОМЕР_2, виданий 26.05.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на ім’я ОСОБА_4, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за НОМЕР_7 – втраченим.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за законом, право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», с. Нова Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії НОМЕР_2, виданого 26.05.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_8 РНОКПП: НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: Новоцаричанська сільська рада Білгород – Дністровського району Одеської області, місцезнаходження: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Нова Царичанка, вул. Молодіжна, 36.

Суддя: