ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/45/19
Номер провадження 22-ц/814/1309/19
Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року

м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року

на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року, прийнятих під головуванням судді Гвоздик А.Є. в смт. Диканька

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та тимчасового обмеження, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог про скасування постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанови про арешт майна боржника ОСОБА_2, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про арешт коштів боржника від 08 листопада 2018 року ВП F 30678149.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості по сплаті аліментів, стягнутих рішенням Карлівського районного суду Полтавської області 12.08.2002 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, нарахованих з січня 2014 року по серпень 2018 року, включно.

Зараховано 1600 грн. у сплату ОСОБА_2 аліментів, стягнутих рішенням Карлівського районного суду Полтавської області 12.08.2002 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в загальній сумі 3 384 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення та ухвалу оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить частково скасувати рішення Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року та задовольнити його позовні вимоги, повністю звільнивши від сплати заборгованості по аліментам.

Вважає, що підлягає скасуванню також ухвала Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року, так як районний суд його вимог до державного виконавця не розглядав.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_3, яка повідомлена про дату та час судового засідання шляхом оголошення про виклик, розміщеному на веб-сайті Полтавського апеляційного суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року по 18 вересня 2007 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2002 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмір ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2002 року і до досягнення повноліття дитиною.

Постановою державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Полтавській області від 18 січня 2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2002 року.

Згідно розрахунку за період з 01.12.2011 по 01.09.2018 року у ОСОБА_2 є заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 92 021,74 грн. (а.с.27).

08.11.2018 року у звFязку з невиконанням рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 12 серпня 2002 року, старшим державним виконавцем Диканського РВ ДВС ГУТУЮ в Полтавській області, винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2, постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

На думку ОСОБА_2, вказані обмеження, які застосовані старшим державним виконавцем є незаконними, оскільки заборгованість по виплаті аліментів виникла через незнання ним закону, та просить їх скасувати.

Частково задовольняючи позовні вимоги щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментам, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що з 26 грудня 2013 року син сторін у справі перебував на повному утриманні позивача, тому з січня 2014 року по серпень 2018 року, включно ОСОБА_2 підлягає звільненню від сплати аліментів.

Окрім цього, суд прийшов до висновку про необхідність вирахування з заборгованості по сплаті позивачем аліментів на суму 1600 грн., сплачених безпосередньо відповідачеві згідно розписок за: червень, липень, серпень та грудень 2012 року по 400 грн. за кожен місяць.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про скасування обмежень, застосованих старшим державним виконавцем від 08 листопада 2018 року ВП F 30678149, районний суд свою ухвалу мотивував тим, що оскарження постанов державного виконавця може бути здійснено в порядку, встановленому ст. ст. 447-453 ЦПК України, шляхом звернення до суду із скаргою на рішення державного виконавця, тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з вказаними висновками.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як вбачається з акту Андріївської сільської ради Диканського району Полтавської області від 11.03.2014 року ОСОБА_4 починаючи з 26 грудня 2013 року проживає разом з батьком ОСОБА_2 у звFязку з навчанням в гімназії F 2 смт. Диканька (а.с.18).

Враховуючи дану обставину, районний суд прийшов до вірного висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту проживання сина ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_2 з 26 грудня 2013 року й по теперішній час, тому з січня 2014 року по серпень 2018 року, включно ОСОБА_2 підлягає звільненню від сплати аліментів.

Щодо позовних вимог про звільнення від сплати аліментів у періоди з 03 червня 2012 року по 28 серпня 2012 року та з 22 грудня 2012 року по 19 січня 2013 року суд першої інстанції обгрунтовано дав оцінку тому, що позивач реалізовував своє право на особисте спілкування з дитиною у вказані періоди, так як ОСОБА_4 перебував у батька на літніх та зимових канікулах відповідно.

Не заслуговують на увагу посилання заявника на квитанції про переказ коштів на утримання сина, так як квитанції від 18.10.2011р. та від 25.10.2011р. на суми по 419 грн. не стосуються періоду утворення заборгованості ( з 01.12.2011р.), а три квитанції по сплаті по 15 грн. здійснені у 1989р. ( а.с.10).

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування рішення відсутні та воно підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог про скасування постанов державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про арешт коштів боржника від 08 листопада 2018 року ВП F 30678149.

Вірно вказавши в мотивувальній частині вказаної ухвали про те, що оскарження постанов державного виконавця може бути здійснено в порядку, встановленому ст. ст. 447-453 ЦПК України, шляхом звернення до суду із скаргою на рішення державного виконавця, районний суд прийшов до помилкового висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, застосувавши норми п.1ч.1 ст.255 ЦПК України, не звернувши увагу на те, що скарги з даного питання розглядаються за нормами цивільного процесуального законодавства.

Між тим, за нормами ст.257 ч.1 п.8 ЦПК України у разі відкриття провадження, поданого без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала районного суду не відповідає вимогам ЦПК України, а тому підлягає скасуванню, а цивільна справа в частині розгляду позовних вимог про скасування постанов державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про арешт коштів боржника від 08 листопада 2018 року ВП F 30678149 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ,375, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року скасувати, справу в частині розгляду позовних вимог ОСОБА_2 про скасування постанов державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про арешт коштів боржника від 08 листопада 2018 року ВП F 30678149 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

ОСОБА_6