Дата документу 18.07.2019
Справа № 501/2002/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2019 року місто Чорноморськ Одеської області.
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Смирнова В.В.
за участі секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу
відповідача: ОСОБА_2
вимоги позивача: про визнання заповіту нікчемним,
учасники справи;
представник позивача Лях Р.М.,
відповідача ОСОБА_2 ,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне, суд,
І. Позиції позивача та відповідачів.
29.04.2015 року позивач С ОСОБА_3 (далі позивач), звернувся до суду з позовом(т.1 а.с.2-3, згодом збільшив позовні вимоги а.с. 50) до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання заповіту нікчемним, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Позивач звернувся після смерті батька до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому не видали свідоцтво про прийняття спадщини, так як в спадковій справі наявний заповіт, складений 01.12.1999 року. Батьки позивача перебували у шлюбі з 1971 року по 1988 року, та після розірвання шлюбу за домовленістю батьків батько обіцяв матері заповісти синові ОСОБА_4 Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 від своїх слів не відмовлявся, обіцяв сину ОСОБА_4 заповісти Ѕ частини зазначеної квартири та не мав наміру змінювати свого наміру, тоді як заповіт складений не на користь ОСОБА_4 , а тому у позивача виникли сумніви щодо добровільності складання заповіту та заповіт не був підписаний ОСОБА_5 .. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд:
Визнати заповіт складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 04.12.1999 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Стрижак З.І. за реєстраційним № 9508 нікчемним;
Встановити факт родинних відносин, визначивши, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, надала до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову (т.1 а.с. 66-70).
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Від 22.09.2015 року позивач ОСОБА_4 надав до суду заяви про допит свідків, витребування доказів та призначення почеркознавчої експертизи (т.1 а.с.39-41).
Від 22.09.2015 року позивач ОСОБА_4 надав до суду позовну заяву зі збільшенням позовних вимог (т.1 а.с. 50-58).
Від 21.10.2015 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду заперечення на позов, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (т.1 а.с. 66-70).
Від 11.02.2016 року позивач ОСОБА_4 надав до суду заяву про витребування доказів (т.1 а.с. 133).
Від 17.11.2016 року представник позивача ОСОБА_6 надав до суду клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 176-177).
Від 12.01.2017 року представник позивача ОСОБА_6 надав до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (т.1 а.с.193-194).
Від 28.02.2017 року представник відповідача ОСОБА_7 надала до суду заяву про витребування оригіналу заповіту для передання експерту (т.1 а.с. 208).
Від 27.10.2017 року представник позивача ОСОБА_6 надав до суду заяву про витребування документів (т.2 а.с. 17).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
28.05.2015 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі (т.1 а.с. 1).
12.05.2015 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відмовлено у відстроченні сплати судового збору ОСОБА_4 (т. 1 а.с.9).
09.11.2015 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області заяву про витребування доказів задоволено (т.1 а.с. 91).
11.02.2016 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області заяву про витребування доказів задоволено (т.1 а.с. 139).
16.03.2016 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області призначено почеркознавчу експертизу (т.1 а.с. 148).
22.06.2016 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області поновлено провадження по справі за клопотанням експерта (т. 1 а.с. 154).
11.07.2016 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області в задоволенні клопотання судового експерта відмовлено провадження зупинено для проведення експертизи (т.1 а.с. 156).
05.10.2016 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області поновлено провадження по справі (т. 1 а.с. 162).
17.11.2016 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області задоволено клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 187).
12.01.2017 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області призначено почеркознавчу експертизу (т.1 а.с. 197-198).
06.03.2017 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області поновлено провадження по справі та задоволено клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 210-211).
15.05.2017 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області направлено ухвалу про повторне направлення ухвали до виконання приватним нотаріусом Стрижак З.І. (т. 1 а.с. 223).
29.05.2017 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області направлено цивільну справу судовому експерту для проведення експертизи (т. 1 а.с. 233).
22.01.2018 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області витребувано докази по справі (т. 2 а.с. 5).
26.10.2017 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області поновлено провадження по справі та витребувано документи, зупинено провадження (т. 2 а.с. 19-20).
22.08.2018 р. розпорядженням № 379, справу повторним розподілом на підставі відсторонення судді Максимович Г ОСОБА_8 ..розподілено судді Смирнову В.В. (т.2 а.с.38-39).
27.08.2018 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області справу прийнято до свого провадження у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_9 Г ОСОБА_10 (т.2 а.с.40).
0.02.2019 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області поновлено провадження по справі та справу призначено до розгляду (т.2 а.с. 51).
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 просив суд позовні вимоги задовольнити.
В судовому засіданні відповідач заперечувала проти позову, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.
Відповідно запису акта про народження № 34 від 15.06.1972 року, «Скарженец ОСОБА_11 » народився ІНФОРМАЦІЯ_4 с. Верхнячка, Христиновський район Черкаської області, батьками зазначено « ОСОБА_12 Ильич» та « ОСОБА_13 » (мовою оригіналу) (т.1 а.с. 4, 53).
Згідно копії заповіту, зареєстрованого від 04.12.1999 року, №9508 ОСОБА_5 заповів квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (т.1 а.с.5, 113).
Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.04.1972 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками вказано ОСОБА_5 , та ОСОБА_13 (т.1 а.с. 6, 52).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2 зазначено, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 (мова оригіналу) розірвано від 30.11.1988 року (т.1 а.с. 54)
Відповідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, зареєстровано спадкеову справу спадкодавця ОСОБА_5 , номер у нотаріуса 151/2014 (т. 1 а.с. 55).
Згідно листа державного нотаріуса Білобрової О.М. № 1780/02 14 від 10.10.2014 року, зазначено про звернення ОСОБА_4 в судовому порядку щодо встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_5 через розбіжності в прізвищі (т.1 а.с. 56).
Відповідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 09.08.1997 року ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_14 та дружина взяла прізвище ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 71).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 років (т.1 а.с. 42).
Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (повторного) зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записано ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (т.1 а.с. 73).
Відповідно реєстру нотаріальних дій ОСОБА_18 , зареєстровано заповіт ОСОБА_5 від 04.12.1999 об 09:35 годині (т.1 а.с 115-116).
Згідно повідомлення № 1346 від 14.09.2016 року про не можливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с. 159-160).
Відповідно архівних виписок № 322, № 322/1, № 322/2, №322/3 від 15.11.2016 року зазначено, що ОСОБА_5 від 17.07.1972 року наказом прийнято на роботу до ММФ ССР Черноморского ордена Ленина морского пароходства Ильичевского судоремонтного завода имени 50 летия СССР (мовою оригіналу), в подальшому перейменованого в Государственное производственное объединение «Ильичевский судоремонтный завод» (мовою оригіналу) та по14.03.2001 рік пацав на зазначеному підприємстві (т.1 а.с. 179-185)
Згідно повідомлення № 17-221 від 27.03.2017 року про не можливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с. 215).
Відповідно повідомлення № 17-327/02 від 05.11.2017 року про не можливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с. 234).
Згідно висновку експерта № 18 641 від 29.12.2018 року зазначено про виконання ОСОБА_5 напису в заповіті від 04.12.1999 року у звичних для нього умовах, та виконання самим ОСОБА_5 запису в заповіті (т.2 а.с. 43-50).
V. Оцінка Суду.
Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, мають регулюватися положеннями глави 85 Цивільного кодексу України.
За приписами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України, а саме: письмова форма; нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (статті 1251, 1252 ЦК України); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем.
Відповідно до положень статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу складання.
Згідно статті 1251 ЦК України, якщо в населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.
За змістом ч. 1 та 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. На підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. заповідач, зокрема, має право призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами, сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Таким чином, право заповідача на позбавлення спадкоємців є абсолютним цивільним правом, яке не залежить від жодних умов.
Відповідно до ч.3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Вказаних вимог Закону позивачем не виконано.
При розгляді даної справи суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність обставин, на які ОСОБА_4 посилається в своїй позовній заяві.
При розгляді даної справи суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність обставин, на які ОСОБА_4 посилається в своїй позовній заяві.
Так, суд вважає, що заповіт, який був складений покійним ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , в повній мірі відповідає вимогам законодавства щодо його форми та змісту, він містить чітке та конкретне розпорядження відносно спадкового майна та посвідчений уповноваженою на те посадовою особою органу місцевого самоврядування.
Посилання позивача на ті обставини, що в заповіті недійсний підпис, не може слугувати безпосередньою підставою для визнання його нікчемним, оскільки заповіт складений уповноваженою на те особою за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Крім того, слід зауважити, що при попередньому розгляді вказаної справи, судом було встановлено, що заповідач та відповідачка перебували у шлюбі, заповіт від імені ОСОБА_5 був складений заповідачем особисто, який в повній мірі відповідав за свої дії, він не перебував в якомусь хворобливому чи іншому стані та чудово розумів значення вчинення заповіту.
Суд вважає, що при посвідченні заповіту ОСОБА_5 , були повністю дотримані вимоги діючого на той час наказу Міністерства юстиції України «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» щодо форми, змісту та порядку посвідчення заповітів. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_4 ..
З цих підстав,керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,
У задоволенні позовних вимог С ОСОБА_19 до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним відмовити за необгрунтованістю.
Повний текст рішення складено та підписано 18 липня 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов.