Справа № 749/550/19
Номер провадження 2/749/236/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2019 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Шаповал З.О.,

за участі секретаря Михалевич М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ, цивільну справу №749/550/19 за позовом ОСОБА_1 , який поданий її представником ОСОБА_2 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, площею 9,22 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «К.Маркса» с. Чепелів, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю, зокрема, право на земельну частку /пай/, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «К.Маркса» с. Чепелів, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , розміром 9,22 га в умовних кадастрових гектарах. Позивач є спадкоємцем за законом та спадщину прийняла в порядку передбаченому законом. Сертифікат на право на земельну частку (пай), який виданий на ім`я померлого сина позивача, втрачений у зв`язку з чим позивачем було подано об`яву до районної газети «Промінь» від 17.05.2019 року. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал вказаного сертифікату.

Посилаючись на неможливість оформлення у нотаріуса своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючого документу на земельну ділянку, просить позов задовольнити.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві представник позивача просить справу розглянути без участі позивача, однак за участі його представника.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21.04.2002 року ( а.с.7). який був сином позивача (а.с.6).

За життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «К.Маркса» с. Чепелів, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, розміром 9,22 га в умовних кадастрових гектарах (а.с. 11-13).

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 (а.с.13), який надалі був втрачений. Дана обставина підтверджується оголошенням у ЗМІ «Промінь» від 17.05.2019 року (а.с.15).

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 20 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась до 01 січня 2004 року, до даних правовідносин застосовується Цивільний кодекс 1963 року.

Відповідно до розділу VII (спадкове право) зазначеного Кодексу спадкуванням є перехід майна, прав та обов`язків спадкодавця до інших осіб - спадкоємців, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Законодавчо визначено, що прийняття спадщини в частині не допускається.

Судом встановлено, що позивач фактично вступила в управління або володіння спадковим майном свого сина, оскільки після смерті сина протягом шести місяців з дня його смерті взяла майно померлого - посуду, постільну білизну, килим, годинник, що підтверджується довідкою Сновської міської ради № 77/13-17 від 18.03.2019 року (а.с.32).

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п.3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК).

Зі спадкової справи №16/2019, яка заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що жодні особи, окрім позивача до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались.

У справі встановлено, що на звернення позивач (його представника) про видачу свідоцтв про право на спадщину приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Т.В. 13.15.2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неподанням документа необхідного для вчинення нотаріальної дії (а.с.34,13).

Отже, як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «К.Маркса» с. Чепелів, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, розміром 9,22 га в умовних кадастрових гектарах, внаслідок чого йому видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 .

Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв`язку з втратою оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай), тому позбавлений можливості оформити спадкові права на земельну частку (паї) в нотаріальному порядку, та їх право підлягає судовому захисту згідно ст. 6 ЦК УРСР.

Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі наведеного та керуючись: ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, площею 9,22 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «К.Маркса» с. Чепелів, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканці АДРЕСА_1 ) з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 384,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал