Справа № 242/1071/19
Провадження № 2/242/607/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., секретаря судового засідання Дурової Н.В., розглянувши в м. Селидове в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21.02.2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на даний час розмір раніше стягнутих за рішенням Авдіївського міського суду Донецької області аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. 00 коп. є недостатнім. Крім того, вона ніде не працює, доглядає за матір'ю, яка потребує стороннього догляду. Просить суд змінити розмір та способ стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина шляхом їх визначення у вигляді 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.02.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.04.2019 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд слухати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що на теперішній час він є особою з інвалідністю ІІІ групи та отримує пенсію у розмірі 1497 грн. 00 коп. Замалий розмір пенсії зумовлює його потребу у матеріальній допомозі. Крім того, він фізично не може працювати, оскільки не витримує тривалої напруги перебування на ногах. У зв'язку з чим, просить суд відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази та законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 12.11.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 16.04.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління Донецької області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розрізано, про що складено відповідний актовий запис № 58.

Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 49/05-28 від 06.02.2019 року, ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року отримувала доходи з таких джерел: Авдіївський міський центр зайнятості - соціальні виплати в розмірі 256 грн. 58 коп., УСЗН Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області соціальні виплати в розмірі 1092 грн. 75 коп.

З 01.06.2018 року по 13.08.2041 року УСЗН Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області ОСОБА_1 призначено компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги у розмірі 264 грн. 30 коп.

Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради від 07.02.2019 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею за вказаною адресою проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки МСЕК м. Покровська серія АВ № 0882877 від 07.08.2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено інвалідність першої групи «А» з 26.07.2017 року безстроково. Зазначено, що ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду.

Рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 28.04.2009 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 400 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Донецькій області від 20.02.2018 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-398/2009 від 28.04.2009 року, виданого на підставі рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 28.04.2009 року.

Згідно довідки Суворовської міжрайонної МСЕК серія 12 ААА № 313493 від 11.10.2017 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено інвалідність третьої групи з 11.10.2017 року до 15.10.2018 року. У висновку про умови та характер праці зазначено: без різких напружень та тривалого перебування на ногах.

Відповідно до довідки Малиновської міжрайонної МСЕК серія 12 ААБ № 039216 від 16.10.2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено інвалідність третьої групи з 16.10.2018 року до 14.10.2019 року, рекомендовано лікування у хірурга. У висновку про умови та характер праці відомості відсутні.

Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 19 від 03.05.2019 року, за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня.

Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у зв'язку із тим, що з часу винесення рішення про стягнення із відповідача аліментів пройшов значний проміжок часу, за який суттєво змінилась соціально-економічна ситуація в країні, ріст цін на продукти харчування, одяг та взуття, а також інші витрати на потребу дитини не потребують додаткового доказування в силу норм ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

Окрім того суд бере до уваги також те, що з відповідача на утримання неповнолітнього сина стягується всього 400 грн., що не може розцінюватися судом як достатній рівень забезпечення дитини, який, відповідно до норм чинного законодавства, має належно надаватися обома батьками та не може покладатися лише на одного із них.

Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Що стосується заперечення відповідача проти зміни порядку та способу стягнення з нього аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином вбачається, що вказаний розмір аліментів встановлений нормою чинного законодавства, як державна гарантія забезпечення прав неповнолітньої на належне її утримання зі сторони одного із батьків, іншу частину прожиткового мінімуму має надавати той із батьків, з ким власне і проживає дитина.

Вирішуючи питання визначення розміру аліментів, які необхідно стягувати із відповідача, суд також враховує, що він отримує пенсію, тобто постійний дохід, про що стверджує сам відповідач у відзиві на позовну заяву.

Суд враховує, що позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що повністю відповідає вимогам ст. 182 СК України.

Зокрема, чинним законодавством визначений відповідний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку достатній для забезпечення нормального функціонування дитини з урахуванням соціально-економічної ситуації в країні.

Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення не менше встановленого прожиткового мінімуму покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них.

Враховуючи вищевикладене, те, що з часу прийняття Авдіївським міським судом Донецької області рішення від 28.04.2009 року у сторін змінилося матеріальне становище, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 12, 13, 133, 141, 229, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину - задовольнити у повному обсязі.

Зміни розмір та спосіб стягуваних аліментів за рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 28.04.2009 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави р/р 5070, отримувач: УК у м. Селидове 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37791274, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_5 .

Суддя Н.О. Хацько