Провадження №2-о/193/26/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

08 липня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Шумської О.В.,

при секретарі - Мельникової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Софіївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Девладівська сільська рада про встановлення факта належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина яка складається із земельної частки (паю), житлового будинку. Він прийняв спадщину померлої матері, яка складається з земельної ділянки площею 7,5019 га, яка належала померлій матері на підставі державного акта серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку виданого 10 квітня 2006 року, але не зміг прийняти у спадщину будинок та присадибну земельну ділянку по тій причині, що при написані свідоцтва про право власності на будинок та виготовленні Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , в імені матері ОСОБА_2 допущено помилку і замість " ОСОБА_3 " було записано " ОСОБА_4 ".

Заявник у судове засідання не з`явився, через канцелярію надав заяву, в якій просить розглядати заяву без його участі, вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Девладівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов`язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Як вбачається з державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , якій виданий 02 листопада 1996 року , зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, зазначено прізвище, імя та по-батькові заявника у відповідному відмінку - ОСОБА_5 (а.с.5).

Як вбачається з свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , яке видане 15 березня 1971 року Першотравенською сільською радою Софіївського району імя його матері зазначено російською мовою « ОСОБА_6 » (а.с.11).

Відповідно до даних паспорта повне імя, прізвище, по-батькові померлої матері ОСОБА_2 (а.с.12).

Також, встановлено що у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 29 жовтня 2018 року, яке було видане Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис №230, зазначено прізвище, ім"я по-батькові померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , якій виданий 02 листопада 1996 року та свідоцтво про право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , саме матері заявникові та допущення помилки при написанні іі ім`я, яке згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданим Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 18 березня 1996 року, є " ОСОБА_2 " (а.с.12), у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , якій виданий 10 квітня 2006 року, де прізвище, ім`я, по-батькові останньої зазначено як " ОСОБА_2 " (а.с.10).

З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житловий будинок та державного акту на право власності на земельну ділянку заявнику необхідне для відновлення права користування земельною ділянкою на власний розсуд та відповідно до цільового призначення, суд приходить до висновку, шо заява ОСОБА_1 обгрунтована, підтверджена матеріалами поданої заяви підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-13,77-80,141,258,259,263-265,293,315-319,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Девладівська сільська рада про встановлення факта належності правовстановлюючого документа - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності, що свідоцтво про право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого 02 листопада 1996 року на ім"я ОСОБА_5 , належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Шумська