Справа № 638/4500/17
Провадження № 2/638/441/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Грищенко І.О.

за участю: секретаря судового засідання Самогньозд О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова" (Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємсто "Укроснова"), , про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,стягнення моральної шкоди та поновлення на посаді директора підприємств ,

УСТАНОВИВ:

23.03.2017 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова" (Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Укроснова"), . Просив стягнути з ТОВ "Промоснова" (ТОВ НВП "Укроснова") заборгованість по заробітній платі з 01.01.2015 року по 01.03.2017 року в розмірі 38 918,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 06 квітня 2015 року по 01 березня 2017 року. у розмірі 31 668, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. та поновлення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаді директора ТОВ "Промоснова" (ТОВ НВП "Укроснова"). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем з 10 червня 1999 року, був власником (засновником) ТОВ НВП "Укроснова", звільнений за п. 5, ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із рішенням засновника. ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 47, 116 КЗпП України не повідомили належним чином про звільнення з посади директора ТОВ НВП "Укроснова", не вручено наказ про звільнення, не видано трудову книжку з записом про звільнення з займаної посади, розрахунок по заробітній платі не було проведено до цього часу. Рішенням Господарського суду Харківської області від 18 жовтня 2016 року, яке залишено без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08 грудня 2016 року,, залишеним без змін Постановою Вищого Господарського суду від 28 лютого 2017 року визнано недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ НВП "Укроснова", які оформлено Протоколом № 40/1 від 06 квітня 2015 року щодо:

- призначення головою зборів- ОСОБА_4 Та секретарем зборів - ОСОБА_1;

- звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ НВП "Укроснова" з 06.04.2015 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 КзпП України з дати проведення державної реєстрації;

- призначення ОСОБА_2 директором ТОВ НВП "Укроснова" з 07.04.2015 року з дати проведення державної реєстрації;

- доручення директору ТОВ НВП "Укроснова" ОСОБА_2 звернутися до органів державної реєстрації для внесення змін до єдиного державного реєстра юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо директора ТОВ НВП "Укроснова", у зв`язку з ухваленням рішень по п.п.2, 3 порядку денного.

Заявою від 21.08.2017 року позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі з 01.03.2015 року по 01.08.2017 року в розмірі 62 999,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 35 322, 00 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та поновлення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаді директора ТОВ "Промоснова" (ТОВ НВП "Укроснова").

Ухвалою суду від 27 березня 2017 року провадження по справі відкрито. Справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_3, діючий за довіреністю строком дії від 03 квітня 2017 року до 31.12.2017 року , 15.06.2017 року надав заперечення на позовну заяву, просив у позові відмовити у повному обсязі.

Заперечення обґрунтував наступними обставинами. Завдяки порушенням з боку ПАТ "Універсал Банк" була паралізована робота ТОВ "Промоснова", зокрема нове керівництво не може виплачувати заробітну плату працівникам, сплачувати податки до бюджету, розраховуватися по договорам з контрагентами тощо. Згідно з даним висновком втрата контролю і доступу до документів та іншого майна ТОВ "Промоснова", що знаходиться в будівлі, в якій знаходиться ОСОБА_1 , в тому числі до трудових книжок працівників, табелів обліку робочого часу, звітів, починаючи з квітня 2015 року, позбавило можливості ТОВ "Промоснова" виконати зобов`язання перед вивільними працівниками, а саме видати трудову книжку та провести розрахунок, що свідчить про відсутність вини підприємства. Також відповідачем в своїх запереченнях вказано, що в зв`язку з набранням законної сили Рішенням Господарського суду Харківської області від 18 жовтня 2016 року, яке залишено без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08 грудня 2016 року, яким визнано недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ НВП "Укроснова", які оформлено Протоколом № 40/1 від 06 квітня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ НВП "Укроснова" та призначення на дану посаду ОСОБА_2 , позбавляє права позивача на отримання сум вмзначених ст. ст. 41, 44, 117 КЗпП України, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів", у зв`язку з порушенням строків їх виплати і підлягають залишенню без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на посаді директора, у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення іншого суду з аналогічного предмету позову.

27.08.2017 року Відповідачем була подана зустрічна позовна заява про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 106 667, 00 грн., завдані ТОВ "Промоснова".

Ухвалою від 28 серпня 2017 року, суд розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви за позовом ТОВ "Промоснова" до ОСОБА_1 залишив її без руху, в зв`язку з тим, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору. Позивачу за зустрічним позовом надано строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Позивачем було подано заяву про зміну назви ТОВ "Промоснова" на Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Укроснова" (ТОВ НВП "Укроснова"), звільнення з посади генерального директора ТОВ "Промоснова" ОСОБА_3 зі скасуванням його повноважень та скасування усіх довіреностей, які були видані, генеральним директором ТОВ "Промоснова" ОСОБА_3 , для представництва інтересів підприємства у стосунках з усіма органами влади та місцевого самоврядування, в усіх підприємствах, установах, організаціях, у тому числі банківських, органах державної податкової служби, Пенсійного фонду, Міністерства фінансів, Служби безпеки органах внутрішніх справ, прокуратури, органах державної виконавчої служби, судах загальної юрисдикції, господарських, адміністративних та третейських судах всіх рівнів, а також у переговорах з партнерами.

Представником відповідача Коломійцевим А.Ю., діючим на підставі доручення від ТОВ НВП "Укроснова" від 30 грудня 2017 року, було подано заяву про відмову від зустрічного позову, в зв`язку з відсутністю претензій до позивача за первісним позовом.

Представником відповідача Коломійцевим А.Ю., діючим на підставі доручення від ТОВ НВП "Укроснова" від 30 грудня 2017 року, було подано заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ НВП "Укроснова" в повному обсязі. ТОВ НВП "Укроснова", керуючись своїм правом , передбаченим п. 1 ч. 2 статті 49, частиною 4 статті 206 ЦПК України вважає їх обгрунтованими і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог Позивача в сумі 118 312, 00 (сто вісімнадцять тисяч триста дванадцять грн. 00 коп.) коп., включаючи моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 грн. та поновлення ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ НВП "Укроснова" .

Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В своїй заяві від 15.06.2017 року, про застосування строків позовної давності, представник відповідача посилається на Рішення Конституційного суду України від 22.02.2012 року, але судом воно не може бути застосовано в даному випадку, так як в ньому надано офіційне тлумачення положень ч.1 ст.233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями ст.117,237-1 КЗпП України.

При ухваленні рішення судом застосовано норми ст. 236 КЗпП України, отже в даному випадку строки на подачу позовної заяви не порушено.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Як частиною першою статті 94 КЗпП України, так і частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 Кодексу і частині першій статті 1 ЗаконуУкраїни «Про оплату праці», як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)», за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. Крім обов`язку оплатити результати праці робітника, існують також інші зобов`язання роботодавця матеріального змісту. Ці зобов`язання стосуються тих витрат, які переважно спрямовані на охорону праці чи здоров`я робітника (службовця) або на забезпечення мінімально належного рівня його життя.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення нароботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Отже, вимога про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є спором про оплату праці, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 233 КЗпП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи.

Враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Позивач звільнений від сплати судового збору в справах про поновлення на роботі, а тому судовий збір в розмірі 704,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно з п.1 ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Керуючись ст.ст. 36,232 - 236 КЗпП України, ст. ст. 4, 10, 11, 12, 13, 17, 76-80, 81, 83, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Укроснова" ( , 61166, м. Харків, вул. Бакуліна , буд. 11), про стягнення не виплаченої заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, та про поновлення на роботі задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Укроснова" ( , 61166, м. Харків, вул. Бакуліна , буд. 11) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) не виплачену заробітну плату у зв`язку з порушенням термінів її виплати, за період з 01.03.2015 року по 01.08.2017 року у розмірі 62 990, 00 грн. (шістдесят дві тисячи дев`ятсот дев`яносто грн. 00 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Укроснова" ( , 61166, м. Харків, вул. Бакуліна , буд. 11) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 35 322, 00 грн. (тридцять п`ять тисяч триста двадцять дві грн. 00 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Укроснова" ( , 61166, м. Харків, вул. Бакуліна , буд. 11) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.(двадцять тисяч гривень 00 коп.).

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Укроснова" ( , адреса: 61166, м. Харків, вул. Бакуліна , буд. 11) з дня звільнення , тобто з 06 квітня 2015 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Укроснова" ( , 61166, м. Харків, вул. Бакуліна , буд. 11) в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення заробітної плати за один місяць , допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О.Грищенко