Справа № 2-467/09
Провадження №2-во/548/37/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2019 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.

за участю секретаря судових засідань Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Павелка Руслана Сергійовича про виправлення описки в рішенні суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Павелко Р.С. в інтересах свого повірителя ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду з заявою про виправлення описки.

В обґрунтування заяви зазначив, що суддею Хорольського районного суду Полтавської області Личковахою О.О. 11 серпня 2009 року розглянуто цивільну справу № 2-467/09 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно. Вказаним рішенням суду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 , право власності на нерухоме майно приміщення станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 700000 (сімсот тисяч) грн.; та на обладнання: підіймач стенд розвалу сходження, вартістю 10 000 грн., підіймач автомобілів (4 тони), вартістю 12 000 грн., шиномонтаж та балансувальний станок, вартістю 40 000 грн., мийка, вартістю 35 000 грн., інше обладнання на суму 50 000 грн., а всього на суму 107000 (сто сім тисяч) грн.

Визнано договір купівлі продажу земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , розміром 0,0025 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним та визнано за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Вказуєчи на те, що проте при ознайомленні з матеріалами зазначеної справи, а саме з текстом позовної заяви та текстом судового рішення заявником виявлено, що в них було допущено описку, а саме: позивач у позові просив визнати за ним право власності на нерухоме майно приміщення СТО за адресою АДРЕСА_1 , проте в резолютивній частині рішення помилково зазначені на нерухоме майно приміщення СТО за адресою АДРЕСА_2 .

Зазначена описка унеможливлює виконання судового рішення.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Павелка Руслана Сергійовича про виправлення описки задоволено.

Виправлено описки, допущені в рішенні в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року « Фрунзе - а» виправлено на « Фрунзе - б ».

З даноюухвалою Постановою колегії судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року вищевказану ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

12.11.2019 року суддею Коновод О.В. задоволено заяву головуючого про самовідвід, в порядку ст.. 33 ЦПК України справу передано для розгляду судді Старокожко В.П.

В судовому засіданні 11.12.2019 року адвокат Павелко Р.С. подав заяву про уточнення заяви про виправлення описки, в які просив виправити допущену в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року у справі № 2-467/09 у вступній частині описку та вважати вірним «право власності на нерухоме майно приміщення станції технічного обслуговування за адресою : АДРЕСА_1 » замість помилково зазначеного «право власності на нерухоме майно приміщення станції технічного обслуговування за адресою : АДРЕСА_1 »

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився клопотав розглянути справу в його відсутність.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник адвокат Ларькіна Г.Ю. в судове засідання не з`явилися, клопотали провести розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви про виправлення описки заперечили.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, у липні 2009року ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності (а.с. 5).

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року, яке є чинним, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 , право власності на нерухоме майно приміщення станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 700000 (сімсот тисяч) грн.; та на обладнання: підіймач стенд розвалу сходження, вартістю 10 000 грн., підіймач автомобілів (4 тони), вартістю 12 000 грн., шиномонтаж та балансувальний станок, вартістю 40 000 грн., мийка, вартістю 35 000 грн., інше обладнання на суму 50 000 грн., а всього на суму 107000 (сто сім тисяч) грн.

Визнано договір купівлі продажу земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , розміром 0,0025 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним та визнано за ним право власності на вказану земельну ділянку.

При розгляді вказаної справи судом першої інстанції було встановлено, що у серпні 2003 року відповідачка ОСОБА_2 передала позивачу під будівництво СТО частину своєї приватної земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , розміром 0,0025 га, а відповідач ОСОБА_3 розпочав будівництво станції ТО, яка на сьогоднішній день побудована повністю і працює, але не здана в експлуатацію.

Позивач розрахувався із відповідачами за надані послуги по будівництву СТО в сумі 800000 грн. та сплатив вартість обладнання, яке знаходиться на СТО, а саме: підіймач стенд розвалу сходження, вартістю 10 000 грн., підіймач автомобілів (4 тони), вартістю 12 000 грн., шиномонтаж та балансувальний станок, вартістю 40 000 грн., мийка, вартістю 35 000 грн., інше обладнання на суму 50 000 грн., про що в матеріалах справи маються відповідні розписки.

З наведених підстав суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою про виправлення арифметичної помилки у судовому рішенні від 11.08.2009 року в описовій та резолютивній частині щодо розміру земельної ділянки 0,0025 га на вірний розмір земельної ділянки 0,025 га (а.с. 34).

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 12.10.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки у судовому рішенні (а.с. 104).

У листопаді 2018 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Павелко Р.С. звернувся до місцевого суду з заявою про виправлення описки в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року у справі № 2-467/09.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Павелка Руслана Сергійовича про виправлення описки задоволено.

Виправлено описки, допущені в рішенні в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року у справі № 2-467/09 в резолютивній його частині, « Фрунзе- а» АДРЕСА_2 на « Фрунзе - б».

Відповідно дост.269ЦПК України,суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.19 Постанови від18.12.2009 N14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Як вказувалося вище та вбачається з матеріалів справи, у липні2009 року ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності (а.с.5).

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на нерухоме майно приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 700000 грн., та обладнання, яке знаходиться на СТО, а саме: підіймач-стенд розвалу-сходження, вартістю 1000 грн., підіймач автомобілів (4-хтонний), вартістю 12000 грн., шино-монтажний, балансувальний станок, вартістю 40000 грн., мийку, вартістю 35000 грн., інше обладнання, вартістю 50000 грн., а всього на суму 107000грн.

Також позивач просив визнати правочин по купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , укладений між ним та ОСОБА_2 дійсним та визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,0025 га за вказаною адресою (а.с. 3).

Між тим, в обґрунтування позову ОСОБА_5 вказував, що у серпні 2003 року відповідачка ОСОБА_2 передала йому під будівництво СТО частину своєї приватної земельної ділянки, розташованої в в АДРЕСА_1 , розміром 0,0025 га, а відповідач ОСОБА_3 розпочав будівництво станції ТО, яка на сьогоднішній день побудована повністю і працює, але не здана в експлуатацію.

Ні земельна ділянка, ні сама станція ТО на позивача не оформлялися, так як позивач є громадянином Росії, однак ним оплачені і сама земельна ділянка, і побудована на ній станція технічного обслуговування, про що маються відповідні розписки відповідачів на суму 800000 грн.

Крім цього, позивач вказував, що розрахувався із відповідачами за надані послуги по будівництву СТО та сплатив вартість обладнання, яке знаходиться на СТО, а саме: підіймач стенд розвалу сходження, вартістю 10 000 грн., підіймач автомобілів (4 тони), вартістю 12 000 грн., шиномонтаж та балансувальний станок, вартістю 40 000 грн., мийка, вартістю 35 000 грн., інше обладнання на суму 50 000 грн.

Зазначав, що має намір оформити право власності на своє ім`я, але відповідачі відмовляються це зробити добровільно, а тому звернувся в суд з даним позовом.

До позовної заяви ОСОБА_1 було додано копію державного акту на право власності на земельну ділянку, відповідного до якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0900 га у межах згідно з планом по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21 (а.с. 5).

Також позивачем надано копію розписки від 30.08.2009 року, згідно якої ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 за земельну ділянку у розмірі 0,025 га за адресою: АДРЕСА_1 , під будівництво СТО, десять тисяч гривень та передано йому право власності на вказану частину земельної ділянки (а.с. 11).

Згідно копії розписки від 29.12.2007 року, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 сто сім тисяч гривень на обладнання СТО за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Крім цього, відповідно до розписки від 30.08.2003 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 для проведення будівництва приміщення СТО за адресою: АДРЕСА_1 , сімсот тисяч гривень (а.с. 13).

Крім того, позивачем до суду було надано рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради від 19.07.2005 року, згідно якого, розглянувши заяву ОСОБА_2 , висновки комісії попереднього погодження про дозвіл на будівництво станції ТО з мийкою та житловим приміщенням по АДРЕСА_1 , вирішено:

- дозволити ОСОБА_2 виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво СТО з мийкою та житловим приміщенням;

- присвоїти будівельну адресу СТО АДРЕСА_1 - б ;

- зобов`язати заявника через відділ архітектури містобудування та ЖКГ Хорольської РДА виготовити вихідні дані і архітектурно-планувальне завдання на будівництво; за власний рахунок виготовити та погодити у встановленому порядку проектно-кошторисну документацію; в інспекції ДАБК Хорольської РДА отримати дозвіл на проведення робіт (а.с 6).

У справі також міститься копія робочого проекту на будівництво СТО-авто з мийкою та житловим приміщенням по АДРЕСА_1 (а.с 7-10).

Згідно наявного в матеріалах справи витягу « Інформацієя з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 10.10.2018 року» ОСОБА_1 25.08.2011 року на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року ( справі № 2-467/09 ) оформив право власності на приміщення станції технічного обслуговування за адресою АДРЕСА_1 , площею 213.7 кв.м. ( а.с. 147 на звороті)

Згідно договору дарування, укладеного 08.09.2011 року, та посвідченого приватним нотаріусом Хорольського РНО Березою Д.В., ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 Ѕ частину нежитлової будівлі-приміщення станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 130).

За ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частину майна - станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі вищевказаного договору дарування (а.с. 146).

Виходячи з того, що в реєстрі речових прав за ОСОБА_1 залишилося зареєстроване право власності на Ѕ частину станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 , описка в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2009 року ( справі № 2-467/09 ) не має для ОСОБА_1 ніякого юридичного значення так як не впливає на реалізацію цього судового рішення.

Тому в задоволенні заяви про виправлення описки слід відмовити.

На підставі ст. 269 ЦПК України, п. 19 Постанови від18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні уточнених вимог ОСОБА_1 , предстаник заявника адвокат Павелко Руслан Сергійович про виправлення описки в рішенні Хорольського районного суду Полтавської області від 11.08.2009 року по справі № 2-467/09 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Головуючий: