ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/1272/19
Єдиний унікальний номер справи: 2-1318/06
У Х В А Л А

про поновлення строку на апеляційне оскарження,

відкриття апеляційного провадження

12 липня 2019 року м. Херсон

Суддя судової палати у цивільних справах Херсонського апеляційного суду Майданік В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Спілки громадян-власників (співвласників) "Росія"на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 січня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Спілки громадян-власників (співвласників) "Росія" про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 січня 2007 року позов було задоволено, за позивачем було визнано право власності на частку в розмірі 1,3% вартістю 6519грн в спільній частковій власності цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору "Юний гагарінець", розташованого в АДРЕСА_1 Гірка АДРЕСА_2 Щасливцівської сільради Генічеського АДРЕСА_3 області.

На зазначене рішення відповідачем, від імені якого діє голова Спілки ОСОБА_2 ,подана 03 липня 2019 року апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення й ухвалення нового рішення про відмову в позові.

При цьому у своїй заяві скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення, мотивуючи своє прохання тим, що до 01.07.2019 року він не знав про існування вказаного рішення. Вказане є наслідком того, що в судовому засіданні від імені відповідача приймала участь особа, яка жодного відношення до керівництва Спілки не мала, ОСОБА_3 був переобраний згідно поданої ним заяви і 18.01.2003 року головою Спілки був обраний ОСОБА_4 , який є її головою і до теперішнього часу. Лише зараз, коли позивач та його родичі почали претендувати на спірне нерухоме майно, відповідач і дізнався про існування вказаного рішення, копія якого на запит адвоката Зайцева К.М. була отримана лише 01.07.2019 року.

Також скаржник вказав, що в іншій справі за позовом інших співвласників відповідно до рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16.03.2007 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 09.10.2007 року було визнано недійсними збори уповноважених членів Спілки громадян власників (співвласників) "Росія" від 08 лютого 2003 року та всі прийняті ними рішення, всі наступні після цього збори уповноважених та їх рішення за період з 08 лютого 2003 року до 16 березня 2007 року.

Відповідно до статті 294 ЦПК України 2004 року в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення (24.09.2008 року):

--- заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ч.1);

--- заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (ч.3).

Відповідно до ч.ч.3 і 4 ст.357 ЦПК України в діючій редакції апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до положень ст.354 ЦПК України: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів, а на ухвалу суду протягом 15 днів з дня його (її) проголошення (абз.1 ч.1); якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (абз.2 ч.1); учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2); строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу (ч.3).

Крім того, ч.2 ст.358 ЦПК України в діючій редакції передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім, зокрема, випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно з ч.4 ст.359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011р (заява №4994/04), практика якого відповідно до ст.9 Конституції України та ч.4 ст.10 ЦПК України 2017 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (правова доктрина, що походить із римського права і означає остаточність рішення суду, яке набрало законної сил) (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Воловік проти України" від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року).

У цій справі до апеляційної скарги долучено копії рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16.03.2007 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 09.10.2007 року (у справі №2-236/07 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Спілки громадян власників (співвласників) "Росія", третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання недійсними зборів уповноважених членів Спілки громадян власників (співвласників) "Росія" від 08 лютого 2003 року та послідуючих зборів та всіх прийнятих ними рішень, рішень комітету Спілки за період з 08 лютого 2003 року до 16 березня 2007 року) було визнано недійсними збори уповноважених членів Спілки громадян власників (співвласників) "Росія" від 08 лютого 2003 року та всі прийняті ними рішення, всі наступні після цього збори уповноважених та їх рішення за період з 08 лютого 2003 року до 16 березня 2007 року.

Вказаним вище рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 09.10.2007 року було встановлено, що 18 січня 2003 року рішенням зборів уповноважених групи співвласників головою Спілки обрано ОСОБА_4 . До апеляційної скарги долучено протокол зборів уповноважених громадян-співвласників Спілки "Росія" від 18.01.2003 року, відповідно до якого головою Спілки обрано ОСОБА_4 .

У цій же справі в судовому засіданні 20.01.2007 року, в якому було ухвалено оскаржуване рішення, від імені Спілки як відповідача брав участь ОСОБА_3 на підставі довіреності від 18.02.2003 року (а.с.26), яка посвідчена головою Спілки Заулочною Т ОСОБА_9 .

Отже зазначене свідчить про наявність обставин, які не залежали від волі скаржника, натомість вони є об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами, що унеможливили своєчасно відповідачу звернутися до суду з апеляційною скаргою, оскільки відповідач хоча і брав участь у справі, однак він не був обізнаний про розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вже зазначалось, однією із складовою принципу верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України, є забезпечення рівності прав сторін у судовому процесі, в тому числі права на перегляд справи та оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, а також те, що законність набуття позивачем права власності на відповідну частку в спільній частковій власності цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору "Юний гагарінець", яке відбулося в судовому порядку, перевірити в інший спосіб, ніж шляхом оскарження судового рішення, неможливо, враховуючи, що лише так можна забезпечити рівновагу між інтересами сторін у спірних правовідносинах, апеляційний суд вважає, що внаслідок поновлення строку на апеляційне оскарження в даному випадку не буде порушено принцип правової визначеності та остаточності судового рішення, а метою звернення скаржника з апеляційною скаргою не є повторне слухання справи.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає за необхідне для забезпечення права відповідача Спілки громадян власників (співвласників) "Росія" на справедливий суд, яке в даній справі переважає над принципом остаточності судового рішення, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Форма та зміст апеляційної скарги відповідають вимогам, встановленим ст.356 ЦПК України.

Передбачені законом вимоги щодо сплати судового збору дотримано.

Підстав для повернення скарги особі, що її подала, залишення скарги без руху, відмови у відкритті апеляційного провадження не вбачається, перешкод для відкриття апеляційного провадження немає.

У зв`язку із поновленням судом строку на апеляційне оскарження відповідно до положень ч.4 ст.359 ЦПК України дію оскаржуваного рішення слід зупинити.

Керуючись ст.ст.354, 359 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Поновити Спілці громадян-власників (співвласників) "Росія" строк на апеляційне оскарження рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 січня 2007 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Спілки громадян-власників (співвласників) "Росія"на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 січня 2007 року.

Зупинити дію рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 20 січня 2007 року.

Ухвалу про відкриття провадження у справі, копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи, роз`яснити їм право відповідно до ст.360 ЦПК України подати в 5-денний строк відзив на апеляційну скаргу за адресою АДРЕСА_4 .Херсон АДРЕСА_5 . АДРЕСА_6 , з посиланням на номер справи №22-ц/819/1272/19. За положенням ч.4 ст.360 ЦПК України до відзиву необхідно додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Майданік