ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

19 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/1247/19
Головуючий у першій інстанції Пантелієнко В. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/736/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Пантелієнко В.Г. від 08 квітня 2019 року, місце ухвалення рішення м.Ніжин у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому після зміни та уточнення вимог заявленого позову шляхом подання відповідної заяви (а.с.29), просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повнолітня до 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що на час ухвалення рішення судом першої інстанції від 20.05.2010 року про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повнолітня він працював у Ніжинському драматичному театрі. В подальшому, 05.08.2011 року він уклав шлюб з іншою жінкою, від якого має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому ОСОБА_1 вказує, що він проходить службу за контрактом, навчається на платній формі навчання у Ніжинському агротехнічному коледжі. ОСОБА_1 зазначає, що він також матеріально допомагає батьку ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи, матері ОСОБА_6 , яка хворіє на онкологічне захворювання та брату ОСОБА_7 , який є особою з інвалідністю і згідно довідки МСЕК потребує стороннього догляду.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.04.2019року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено. Судом зменшено розмір аліментів, які на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2010 року стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 частки заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 08.04.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини до мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 в позовній заяві, підтверджуються матеріалами справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, при цьому має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він навчається на платній формі навчання у Ніжинському агротехнічному коледжі. При цьому ОСОБА_1 вказує, що він також матеріально допомагає батьку ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю ІІІ групи, матері ОСОБА_6 , яка хворіє на онкологічне захворювання та брату ОСОБА_7 , який є особою з інвалідністю і згідно довідки МСЕК потребує стороннього догляду. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 просить врахувати надані до апеляційної скарги копії свідоцтв про народження, оскільки надати їх своєчасно не мав можливості, оскільки перебував в АТО.

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.57-59), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 отримали копії ухвали апеляційного суду від 11.05.2019 року про відкриття апеляційного провадження у справі та копії ухвали апеляційного суду від 13.05.2019 року про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що рішенням Ніжинського міськрайонного Чернігівської області від 20.05.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.12), ОСОБА_1 також є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.47), ОСОБА_7 є братом позивача.

Згідно витягу із акту огляду у МСЕК до довідки Сер.МСЕ-ЧНВ №424800, ОСОБА_5 , 1952 року народження, є особою з інвалідністю ІІІ групи (а.с. 6).

Відповідно до довідки Сер.МСЕ-ЧНВ №417657 від 18.10.2011 року, ОСОБА_7 , 1980 року народження, є особою з інвалідністю І групи Б з дитинства та потребує стороннього догляду та нагляду (а.с.8).

Матеріали справи містять виписку-епікриз з історії хвороби №4758 Чернігівського обласного онкологічного диспансеру від 23.09.2013 року стосовно ОСОБА_6 , 1959 року народження (а.с.11).

Згідно довідки від 26.02.2019 року №305 (а.с.13), ОСОБА_1 навчається на четвертому курсі Ніжинського агротехнічного коледжу, за контрактом.

В матеріалах справи міститься довідка військової частини НОМЕР_1 від 26.04.201 року №508 (а.с.62) про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби з травня 2017 року по квітень 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.2-4), у березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повнолітня до 1 000 грн. щомісячно, тобто, у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

04.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою (а.с.29), в якій зазначав: Справу за моїм позовом про зменшення розміру аліментів прошу розглянути у моїй відсутності. Заявлені раніше позовні вимоги прошу змінити, зменшивши їх розмір з 1/3 на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку.

Відповідно до приписів ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1, ч.3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, предметом розгляду суду першої інстанції були позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в яких ОСОБА_1 просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повнолітня до 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.29).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 08.04.2019 року (а.с.33-35), задовольняючи у повному обсязі вимоги заявленого ОСОБА_1 позову про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив із фактичних обставин справи, які є документально підтвердженими та норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. При цьому суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що враховуючи всі встановлені судом обставини справи, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_1 , врахувавши обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає доцільним, виходячи з принципу розумності та справедливості, задовольнити уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів в повному обсязі та зменшити розмір аліментів, стягнутих з позивача за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.05.2010року на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Оскаржуване рішення суду першої інстанції від 08.04.2019 року містить в собі посилання суду на приписи статей 180, 182, ч.1 статті 183, ч.1 статті 192 Сімейного кодексу України.

У рішенні суду першої інстанції від 08.04.2019 року судом зазначено, що позивач не надав суду документів на підтвердження того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є його батьками, а ОСОБА_7 є його братом. Разом з тим, судом першої інстанції задоволено вимоги заявленого ОСОБА_1 позову до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, з врахуванням змінених ОСОБА_1 позовних вимог (а.с.29). Вказані документи, на відсутність яких в матеріалах справи послався суд першої інстанції, надано ОСОБА_1 апеляційному суду, як додатки до апеляційної скарги (а.с.45-47).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 08.04.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини до мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При цьому доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції має місце неповне з`ясування обставини, що мають значення справи, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 08.04.2019 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів в межах заявлених позивачем вимог, з врахуванням змінених ОСОБА_1 позовних вимог (а.с.29), на підставі наданих позивачем доказів, суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення вимог заявленого позову. Згідно положень ч.1, ч.3 статті 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 08.04.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини до мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказана вимога апеляційної скарги не може бути задоволена апеляційним судом, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця до мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Тобто, вказані позовні вимоги є такими, що заявлені позивачем на стадії апеляційного розгляду справи і не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Відповідно до приписів ч.6 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 08.04.2019 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про право ОСОБА_1 на звернення до суду з відповідним позовом в порядку приписів статті 4; ч.1 статті 13 ЦПК України.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 19.07.2019 року.

Головуючий: Судді: