Справа № 524/4910/19
Провадження № 2/524/2147/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

10.07.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, яка не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п.5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 4 ст.19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Проте в позовній заяві не зазначено чи звертався позивач до органу опіки та піклування, чи наявний висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з позивачем, відсутні посилання на докази, що дітям створені належні побутові умови для проживання.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати судового збору.

Згідно ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Тобто підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат або звільнення від їх сплати є майновий стан особи, яка звертається з відповідним клопотанням. Така особа, відповідно до ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що перебувала з квітня 2016 року до кінця жовтня 2018 року у декретній відпустці, на її утриманні перебуває малолітня дитина і єдиним джерелом доходів була соціальна допомога, а зараз заробітна плата складає 1700 грн. та додає довідку видану ПрАТ «АвтоКраз», згідно якої сума доходу за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року за винятком податку та військового збору становить 7231,57 грн.

Однак зазначена довідка не є належним доказом, що підтверджує відсутність у позивача доходу та свідчить про її скрутне матеріальне становище, оскільки містить відомості лише за 6 місяців, в той час як на підтвердження обставин, на які посилається позивач, вона мала надати довідку про доходи за попередній календарний рік, який передував зверненню з позовом.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки обставини, викладені в ньому не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і станом на 01.01.2019 становить 768,40 грн.

Згідно пункту 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 визначено, що якщо в позові об`єднано дві або більше самостійні позовні вимоги немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо за кожну з таких вимог.

Так, позивач перед судом ставить дві позовні вимоги немайнового характеру про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Тому, з урахуванням викладеного позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Дійсну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків тривалістю 5 днів з дня отримання позивачем даної ухвали, попередивши, що у супротивному випадку позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Предоляк