Справа F 153/1480/18
Провадження F 22-ц/801/660/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року

Справа № 153/1480/18

м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Копаничук С.Г.

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі: Богацькій О.М.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області;

третя особа без самостійних вимог - Слободо-Підлісівська сільська рада Ямпільського району Вінницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Ямпільського районного суду від 15 січня 2019 року, ухваленого о 11 год. 09 хв., в приміщенні Ямпільського районного суду суддею Дзерин М.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про зобовFязання виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай),-

В с т а н о в и в :

09.10.2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із даним позовом. Зазначила, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.04. 2017 року, у справі F 153/203/17 за нею у порядку спадкування за законом визнано право на земельну частку (пай) , розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах, яке до дня смерті належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ВН F 0472484, виданого на підставі розпорядження ОСОБА_6 РДА Вінницької області. Земельна частка (пай) за вказаним сертифікатом розташована на території Слободо-Підлісівської сільської ради у землях реформованого КСП ім. Котовського. Розпорядженням голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації F 158 від 03.03.2000 року було визнано вважати недійсним сертифікат серії ВН F 0472484 на право на земельну частку (пай) ОСОБА_7. Однак, рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 05.01.2017 року, що набрало законної сили , дане розпорядження скасовано, як незаконне і на даний час сертифікат на право на земельну частку (пай) серії BH F 0472484, виданий на підставі розпорядження ОСОБА_6 РДА Вінницької області F 133 від 27.05.1997 року, є дійсним.

З питання переоформлення сертифікату за рішенням Ямпільського районного суду від 04 квітня 2017 року вона зверталася до відділу в ОСОБА_6 районі ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Їй було надано виписку із книги реєстрації сертифікатів від 12.06.2017 про переоформлення даного сертифікату на неї та неможливість у зв'язку з втратою сертифікату видачі нового документу, оскільки відсутні бланки.

04.06.2018 року вона зверталася до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення (за межами населеного пункту) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія BH F 0472484, виданим у 1997 році на ім'я ОСОБА_5, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району та додала рішення Ямпільського районного суду від 04 квітня 2017 року, яким за нею визнано право на земельну частку (пай) за вказаним сертифікатом, як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_5

Зазначила, що листом ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12 липня 2018 року їй було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, а отже, відмовлено у виділенні земельної ділянки в натурі (на місцевості) з підстав відсутності у відповідача компетенції щодо розпорядження землями колективної власності та повідомлено про те, що рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) приймають сільські, селищні, міські ради у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Вважає вказану відмову незаконною та такою ,що порушує її права власника.

Слободо-Підлісівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області листом від 25.09.2018 року її повідомлено, що згідно розпорядження голови ОСОБА_6 райдержадміністрації F 158 від 03.03.2000 року, що було скасовано рішенням суду , сертифікат про право на земельну частку (пай) серія ВН F 0472484 було виключено з схеми-розподілу земельних часток (паїв) і на її звернення було зазначено середній розмір земельної частки (паю) по Слободо-Підлісівській сільській раді в розмірі 1,64 га та надано викопіювання земельної ділянки площею 1,64 умовних кадастрових гектарів (а не 1,73 як за сертифікатом), яка може бути надана позивачу у власність.

Таким чином, на території Слободо-Підлісівської сільської ради є вільні землі, які можуть бути надані у власність громадянам у межах середнього розміру земельної частки (паю).Вважаючи , що оскільки усі землі КСП імені Котовського вже розпайовані та виділені громадянам в натурі (на місцевості), вона має право на отримання земельної ділянки із земель резерву (запасу) у розмірі, визначеному у сертифікаті серія ВН F 0472484, а саме, 1,73 в умовних кадастрових гектарах.

Зазначила, що належним субFєктом, який наділений право розпорядження державними землями запасу сільськогосподарського призначення є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) вважається правовстановлюючим документом при реалізації прав вимоги на відведення земельної частки (паю) на місцевості) відповідно до законодавства F таке право має бути реалізоване відповідним державним органом.

Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області виділити їй із земель резервного фонду державної власності на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ВН F 0472484, виданого на підставі розпорядження ОСОБА_6 РДА Вінницької області F 133 від 27.05.1997 року, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах.

Рішенням Ямпільського районного суду від 15.01.2019 року позов задоволено. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області виділити ОСОБА_3 із земель резервного фонду державної власності на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ВН F 0472484, виданого на підставі розпорядження ОСОБА_6 РДА Вінницької області F 133 від 27.05.1997 року, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що суд допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду їм, а також порушив норми процесуального та матеріального права. Вказує, що суд невірно трактував норми ст. 122 Земельного Кодексу, не врахував, що органи місцевого самоврядування мають у своєму розпорядженні землі комунальної форми власності, певна частина з яких віднесена до резервного фонду, зазначає, що саме сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації F за межами населених пунктів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає рішення законним і обгрунтованим ,а доводи скарги безпідставними. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області без задоволення, а рішення Ямпільського районного суду від 15.01.2019 року без змін.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, учасників процесу , перевіривши матеріали справи та рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що остання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2017 року за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом було визнано право на земельну частку (пай), розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах, яке до дня смерті належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ВН F 0472484, виданого на підставі розпорядження ОСОБА_6 РДА Вінницької області .

На виконання рішення суду від 04 .04. 2017 року сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ВН F 0472484, переоформлено на ОСОБА_3. На даний час сертифікат втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті від 12.08.2016 року. В звFязку з тим, що відсутні бланки сертифікатів на право на земельну частку(пай), відділ в ОСОБА_6 районі ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області просить дану довідку про переоформлення сертифікату на ОСОБА_3 взяти до уваги (а.с.17).

04.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення (за межами населеного пункту) за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія BH F 0472484, виданим на підставі розпорядження ОСОБА_6 районної держадміністрації Вінницької області F 133 від 27.05.1997 року на ім'я ОСОБА_5, розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області

ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12 .07. 2018 року, позивача повідомлено про те, що рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) приймають сільські, селищні, міські ради у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Земельні ділянки надаються із земель колективної власності згідно схеми-поділу земельних часток (паїв).

Слободо-Підлісівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області листом від 25.09.2018 року позивачку повідомлено, що згідно розпорядження голови ОСОБА_6 райдержадміністрації F158 від 03 березня 2000 року сертифікат про право на земельну частку (пай) серія ВН F0472484 було виключено з схеми-розподілу земельних часток (паїв)(а.с.20).

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 січня 2017 року скасовано, як незаконне ,розпорядження голови ОСОБА_6 районної державної адміністрації F 158 від 03.03.2000 року в частині визнання недійсним сертифіката серії ВН F0472484 на право на земельну частку (пай), ОСОБА_5 (а.с.12-14).

Слободо-Підлісівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області на звернення ОСОБА_3 було надано викопіювання земельної ділянки площею 1,64 умовних кадастрових гектарів, яка може бути надана позивачу у власність. Супровідним листом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 07.06.2017 року зазначено середній розмір земельної частки (паю) по Слободо-Підлісівській сільській раді, який дорівнює 1,6400 га (а.с.18-19).

ОСОБА_6 районної державної адміністрації Вінницької області від 06 грудня 2018 року повідомлено , що покійний ОСОБА_5І, у розподілі земельних ділянок (паїв) участі не приймав та не був включений до списку членів колишнього КСП «ім. Котовського» для виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай), тому земельна ділянка даному громадянину не була розподілена (а.с.67-68).

Відповіддю від 03 грудня 2018 року Слободо-Підлісівська сільська рада Ямпільського району повідомляє , що в межах повноважень Слободо-Підлісівської сільської ради (в межах населеного пункту) вільних земельних ділянок для виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.04.2017 року немає (а.с.69).

Задовольняючи позов до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області , суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на земельну частку (пай) встановлено рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2017 року ,останнє має преюдиційне значення, а повноваження щодо реалізації права ОСОБА_3 на земельну ділянку частку (пай) в силу вимог ч.4 ст.122 ЗК України із земель резервного фонду покладені саме на ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

Проте ,з таким висновком суду колегія суддів в частині задоволення позову до вказаного відповідача не погоджується.

Відповідно до ч.ч.5, 10,11 ст.25 ЗК України особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). При обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які перебували у постійному користуванні державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, за винятком земель, що залишаються у державній та комунальній власності. Загальний розмір обчисленої для приватизації площі сільськогосподарських угідь поділяється на загальну кількість осіб, зазначених у частині першій цієї статті. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Згідно ч. 1 ст.81ЗК громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно ч.4 ст.88 ЗК учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Разом з тим, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначає Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» N899-IV ,який є спеціальним законом щодо порядку проведення та процедури виділення власникам земельних паїв у натурі із земель ,що належали сільськогосподарським підприємствам на праві колективної власності.

При цьому положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року ,яким змінено субFєктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення на Держземагенство ,а згодом на Держгеокадастр України ,до даних правовідносин не застосовується. Тому доводи апеляційної скарги щодо не застосування останнього до даних правовідносин є такими, що заслуговують на увагу.

На час звернення позивачки за реалізацією права на виділення земельної частки в натурі, набутого за рішенням суду у квітні 2017 року , ЗУ ««Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» діяв в редакції зі змінами внесеними ЗУ 497-19 від 02.06.2015 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом та громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай);

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). (ст.2).

Згідно положень ст.3 Закону «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація

приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації

території земельних часток (паїв).

Зі ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (ділянок) віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій. Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Зокрема , зі змісту вказаної статті останні розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

При цьому вказані повноваження зазначений спеціальний Закон не відносить до повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів .

Тобто , Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не може порушувати права позивачки ,а відповідно бути відповідачем у справі за даним позовом ,а належними відповідачами на час звернення позивачки були сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень за цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Доводи апелянта про те, що саме районні державні адміністрації приймають рішення щодо виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок за межами населених пунктів є вірними на час звернення позивачки до суду та заслуговують на увагу, оскільки повноваження субFєктів щодо спірних правовідносин регулюються саме Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який є спеціальним щодо проведення процедури виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних паїв, а не ч.4 ст.122 ЗК України.

Враховуючи зазначене саме ОСОБА_6 районна державна адміністрація Вінницької області являлась уповноваженим законом органом на прийняття рішення про виділення в натурі земельних ділянок в натурі (на місцевості) поза межами населеного пункту на території Ямпільського району Вінницької області.

Разом з тим, на час ухвалення судом оскаржуваного рішення , Законом України F 2498-VIII від 10 липня 2018 року « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» ,що набрав чинності 01.01.2019 року , вказаний Закон N 899-IV було доповнено статтею 14-1, яка визначає особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) і якою повноваження щодо організації розподілу земель, що залишилися у колективній власності, залишені лише за сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

Проте вказані зміни у Законі , що відбулись з 01.01.2019 року , не наділили повноваженнями щодо виділення земельних ділянок в натурі власникам земельних паїв центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи ,а тому Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області на час ухвалення судом оскаржуваного рішення продовжувало являтись неналежним відповідачем у справі.

Отже, позивачем було невірно визначено належного відповідача за даним позовом ,а судом першої інстанції було безпідставно його задоволено до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області , оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 122 ЗК України останнє здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення саме державної власності на території Вінницької області, в той час як позивачка просила зобовFязати виділити в натурі земельної ділянки із земель колективної власності колишнього КСП ім. Котовського, що розташована на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, що регулюється Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відтак, висновок суду про те, що права позивача порушуються відповідачем - ОСОБА_4 управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області є безпідставним .

Враховуючи задоволення судом першої інстанції позову до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для скасування рішення , інші доводи апеляційної скарги правового значення не мають .

Рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права в силу ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до даного відповідача.

Відповідно до ст.382,141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати ,понесені у звFязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В звFязку з цим судові витрати понесені ОСОБА_4 управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1057,21 грн. підлягають відшкодуванню позивачкою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду від 15 січня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про зобов"язання виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) F відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області понесені судові витрати у сумі 1057,21 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 (зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1)

Відповідач: ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Вінницькій області (місцезнаходження по вул. Келецька, 63 м. Вінниця, ).

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом

Суддя-доповідач ОСОБА_2