Cправа № 563/344/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2019 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Опришка П.З.

секретар судового засідання Федичканич В.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що є власником житлового будинку, що заходиться в АДРЕСА_1 . Вказує, що даний житловий будинок належить їй на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно №113920770 від 14.02.2018 року. Вказує, що у вказаному будинку зареєстровано четверо осіб, а саме: вона, її діти, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Вказує, що з 2000 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в будинку не проживають. Реєстрація відповідачів у даному будинку призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг, позивач не може отримати пільги зі сплати комунальних послуг передбачені чинним законодавством, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Пояснила, що проживає в будинку з 2000 року, до 1998 року там проживали відповідачі. Вказала, що з 2000 року там проживає, сплачує комунальні платежі, доглядає за житлом.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, у 1998 році, коли у відповідача помер батько він переїхав жити до матері у село Річки Корецького району. Зазначив, що відповідач, ОСОБА_3 отримав житловий будинок коли працював у колгоспі «Перемога» с. Жадківка, Корецького району, а з 1988 року там є прописаний. Не заперечив що відповідачі дійсно з 1998 року в будинку не проживають і спірний житловий будинок зареєстрований за позивачкою, однак просив суд звернути увагу на те, що ухвалою Верховного суду від 14 січня 2019 року відкрито касаційне провадження на постанову Рівненського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, якою скасовано рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Комунального підприємства "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності.

Відповідач, ОСОБА_3 , щодо заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що дійсно у 1998 році переїхав жити у село Річки, Корецького району, однак з того часу і понині лишається разом з сімєю зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що не вважає позивачку власником будинку, оскільки законність його оформлення за нею зараз є предметом розгляду в Верховному суді.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що є сусідками ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказали, що позивачка проживає з двома дітьми і з часу проживання по сусідству відповідачів за вищевказаною адресою вони не бачили.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що позивачу по справі, ОСОБА_1 належить будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно №113920770 від 14.02.2018 року.

Відповідно до довідки Жадківської сільської ради Корецького району №1058 від 01.08.2017 року у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають з 2000 року наступні особи:

-позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-дочка позивача, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-син позивача, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Згідно з довідкою Жадківської сільської ради Корецького району №1057 від 01.08.2017 року у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, однак, з 2000 року не проживають наступні особи:

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

Згідно дослідженого в судовому засіданні акту обстеження матеріально-побутових умов від 01.08.2017 року у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, однак, з 2000 року не проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а позивач та її діти, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17.09.2018 року рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний офіс" Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Власенко Володимира Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 9 з відкриттям розділу) від 14 лютого 2018 року, індексний номер 39665906, за яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок із погосподарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 - визнано протиправним та скасовано.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 04.12.2018 року рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17.09.2018 року скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , КП «Реєстраційний офіс» Бабинської сільської ради Гощанського району про визнання протиправними та скасування рішення і запису про державну реєстрацію права власності було відмовлено. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на зазначене, факт відсутності прав відповідачів на спірний будинок не потребує доказування.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 вбачається, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які тривалий час не мешкають у квартирі, усунення порушень свого права власності у будь-який час, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття з реєстрації, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації.

Таким чином, оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають більше 15 років, не оплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат, суд вважає, що вони вважаються такими, що втратив право користування ним.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України ст.ст. 15, 16, 391 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі по 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок з кожного.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.З. Опришко

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 липня 2019 року.