Справа № 351/2861/18
Номер провадження №2/351/298/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Горішньозалучанської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд із позовом до Горішньозалучанської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «робітничий двір». Дане господарство належало ОСОБА_2 батькові позивача. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя останній заповів все своє майно на користь позивача. Спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Горішньозалучанської сільської ради став позивач, однак у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння державним нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Горішньозалучанської сільської ради подав до суду заяву, де зазначив, що позов визнає, просив справу розглядати за відсутності його представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_2 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту від 10.04.2000 р., посвідченого секретарем Горішньозалучанської сільської ради, слідує, що ОСОБА_2 заповів все своє майно на користь ОСОБА_1 .

З довідки від 14.11.2018 р. №2715/02-14, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав АДРЕСА_1 заведена спадкова справа за №99/2017 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №210 від 03.03.2017 р. сина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 .

Постановою від 14.11.2018 р. №2716/02-31, державним нотаріусом І Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , так як спадкоємець не надав правовстановлюючий документ на вищезгаданий будинок, який би підтверджував право власності спадкодавця на будинок.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутні відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо житлового будинку, що за АДРЕСА_1 .

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_1 , слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З довідки від 20.12.2018 р. № 2367, виданої Горішньозалучанською сільською радою, слідує, що за ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Горішнє- Залуччя, Снятинського району, Івано-Франківської області, на підставі погосподарської книги рахується: житловий будинок в АДРЕСА_1 . Надень смерті ОСОБА_2 у вказаному вище господарстві, яке поділено на два господарські номери були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1985 р.н. онук. Після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступили ОСОБА_1 , 1962 р.н. син. Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчувався 10.04.2000 р. за № 47 у виконкомі Горішньозалучанської сільської ради.

З довідки від 21.06.2019 р. №963, виданої Горішньозалучанською сільською радою слідує, що господарсьво по АДРЕСА_2 - АДРЕСА_1 поділено на два господарські номери.: за господарським номером з особовим рахунком № НОМЕР_3 головою двору якого був ОСОБА_2 , яке відносилось до сусупільної групи господарства - робітничий, що знаходиться по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1935 р.н. - чоловік, ОСОБА_3 , 1931 р.н.- дружина. За господарським номером з особовим рахунком № НОМЕР_4 головою двору якого був ОСОБА_1 , яке відноситься до сусупільної групи господарства - робітничий, що знаходиться по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані: ОСОБА_1 , 1962 р.н.- чоловік, ОСОБА_5 , 1965 р.н.- дружина, ОСОБА_4 -1985 р.н.-син, ОСОБА_6 - дочка.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач, набув право власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.