Провадження № 2/193/395/19
У Х В А Л А

24 липня 2019 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Шумська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя та просить: поділити між нею ОСОБА_1 та відповідачем, спільно набуте в шлюбі домоволодіння, яке складається з будинку з господарськими будівлями загальною вартістю 150000 грн. 00 коп., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і належить їй з відповідачем ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, в ідеальних частках, в рівних частинах -1/2 домоволодіння їй ОСОБА_1 та 1/2 домоволодіння - відповідачу - ОСОБА_2 ; визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності та покласти на відповідача судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору в сумі - 768,40 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана з порушенням вимог, передбачених п.п. 2, 6 ,8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, так як позивачем у позовній заяві не зазначено:

-адрес електронних пошт сторін;

-відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

-щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Позовна заява містить дві самостійні вимоги майнового характеру, однак позивачем всупереч вимозі ч.4 ст.177 ЦПК України сплачено судовий збір не в повному обсязі, оплачено лише 768,40 грн. судового збору.

Відповідно до п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до абз.2 п.13 постанови № 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Крім того, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог п.2 ч.1ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно з вимогами ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується придбання майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Також, позивачем не надано підтвердження, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 22 вересня 1988 року по 04 вересня 2003 року та у зв`язку з чим саме її прізвище змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя, - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний термін, після отримання ним даної ухвали суду, для усунення зазначених вище недоліків.

Попередити позивача про те, що у разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Шумська