Справа №636/1511/19
Провадження №2/636/1170/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Дьоміної О.П., за участю представника позивача Чубатенко І.І., відповідача ОСОБА_1 , секретаря судового засідання Шилової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 11145,67 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» надавало відповідачу комунальні послуги у вигляді централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований і фактично проживає за цією адресою та є споживачем житлово-комунальних послуг згідно із Законом «Про житлово-комунальні послуги», але своїх обов`язків по оплаті послуг з централізованого опалення не виконує. Послуги надаються за тарифами, затвердженими у встановленому порядку: постановою №1171 від 31.03.2015 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕ) затвердила тариф на послуги з теплопостачання для населення з 08.05.2015 року 818,98 грн. з ПДВ за 1 Гкал, 26,29 грн. за 1 кв.м.; постановою №1101 від 09.06.2016 року затверджено тариф на послуги з теплопостачання для населення з 01.07.2016 року у розмірі 1463,06 грн. з ПДВ за 1 Гкал, 46,97 грн. за 1 кв.м. За період з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 11145,67 грн. Відповідач не здійснює жодних заходів для погашення заборгованості або укладення договору реструктуризації заборгованості. Заборгованість до теперішнього часу відповідачем не погашена. 16.11.2018 року ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» звернулося до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» заборгованості за послуги централізованого опалення в сумі 11145,67 грн. та судового збору в сумі 176,20 грн. 22.12.2018 року Чугуївським міським судом Харківської області видано судовий наказ по цивільній справі №636/4872/18. 23.01.2019 року Чугуївським міським судом Харківської області винесено ухвалу про скасування судового наказу по цивільній справі за №636/4872/18. У зв`язку з чим ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» звертається до суду із позовною заявою.

Не погоджуючись з даним позовом, відповідачем надано відзив, в якому зазначено, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідач вважає, що необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення на основі типового договору визначено як обов`язок. Однак, будь-якого договору з ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» ним не укладалось та будь-яких зобов`язань щодо сплати послуг він на себе не брав. Довідка, надана позивачем, що підтверджує реєстрацію у вказаній квартирі, ніяким чином не може бути підтвердженням існуванням договірних відносин між сторонами і не свідчить про надання послуг з теплопостачання і не підтверджує фактичного проживання відповідача у вказаній квартирі. Таким чином, ОСОБА_1 вважає себе неналежним відповідачем по даній справі, оскільки не є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та не брав на себе обов`язків по оплаті вказаних послуг. Позивачем також не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що відповідачу надавалися вказані послуги. Окрім цього , у позовній заяві, при визначенні суми боргу, позивач посилається на самостійно виготовлений «Розрахунок заборгованості», зі змісту якого незрозуміло, за яким тарифом розраховується сума, яку відповідач повинен сплачувати. Також, ОСОБА_1 зазначає, що позивач вимагає стягнути з нього заборгованість за надання послуг з централізованого опалення, починаючи з грудня 2015 року, однак, до суду звернувся лише у квітні 2019 року, тобто, з перевищенням трирічного строку звернення до суду за стягненням суми боргу, не дотримавшись строків позовної давності.

У відповіді на відзив, наданій ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», йдеться про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, позивач багато разів пропонував відповідачу укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, але відповідач ухиляється від укладання даного договору. Також, позивач звертає увагу, що відповідачем до відзиву не надано належних та допустимих доказів того, що в період з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року він послугами ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» не користувався, квартира відповідача за адресою приєднана до системи централізованого опалення. Початок та закінчення опалення будинків з централізованим опаленням визначається органами місцевого самоуправління та оформлюється актом включення/виключення теплової енергії. Ці акти складаються у присутності представника теплопостачальна організації, балансоутримувача об`єкту теплоспоживання та фіксують, що на підставі рішення про початок та закінчення опалювального сезону, яке приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями проведено включення/відключення системи теплової енергії на об`єкті теплоспоживання - житловий будинок. Крім того, відповідачу в період сезонів 2015-2018 років щомісяця надавалися платіжні квитанції для оплати послуг з теплопостачання, в яких були зазначенні поточні і попередні показання засобів обліку теплової енергії, площа, що опалюється, тариф на даний вид послуг і сума, яка належить до сплати за надану послугу. Позивач в період сезонів 2015-2018 років жодного разу не отримував від відповідача заперечень щодо вказаних в платіжних квитанціях даних, або неналежного надання або ненадання послуг. Також, підтвердженням про надання відповідачу послуги з централізованого опалення в період з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року є отриманням від відповідача часткової оплати за надані послуги з централізованого опалення та отримання компенсації (пільги) від держави на оплату цих послуг, нарахованих позивачу. Щодо заявлення ОСОБА_1 застосування строків позовної давності, позивач у відповіді на відзив зазначає, що 16.11.2018 року ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» звернулося до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 11145,67 грн. та судового збору в сумі 176,20 грн. 22.12.2018 року Чугуївським міським судом Харківської області (суддя Оболєнська С.А.) видано судовий наказ по цивільній справі №636/4872/18. 23.01.2019 року Чугуївським міським судом Харківської області (суддя Ковригін О.С.) винесено ухвалу про скасування судового наказу по цивільній справі №636/4872/18. Тобто, даний факт перериває перебіг строку позовної давності. Таким чином, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості до закінчення строку позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини і факти, викладені в позові та відповіді на відзив. Окремо зазначила, що строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки він переривався зверненням ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» 16.11.2018 року до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з централізованого опалення. Представник позивача додала, що сплачені суми відповідачем в лютому та квітні 2016 року зараховані позивачем в рахунок боргу за 2015 рік.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю та заявив клопотання про застосування строків позовної давності. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що незважаючи на те, що зареєстрований та проживає у вказаній квартирі, він не користується послугами ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» з лютого 2016 року. Відповідач самостійно встановив кран та відключив батареї, таким чином, переобладнав стояк. Проте, із відповідною заявою ОСОБА_1 не звертався до ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», оскільки вважає, що договірних відносин з позивачем він не має, тому не зобов`язаний був цього робити. На запитання суду про часткову оплату заборгованості за опалення у листопаді-грудні 2019 року ОСОБА_1 підтвердив даний факт, пояснивши, що здійснив оплату вважаючи, що після цього ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» укладуть з ним договір, проте цього не відбулось. Крім того відповідач додав, що ще додатково оплачував послуги позивача в лютому 2016 року та квітні 2016 року.

Вислухавши думку сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, а також оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне:

Відповідно до Акту включення теплової енергії б/н, теплопостачальна організація ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» та КП «Малинівка» склали цей акт про те, що 09.10.2015 року на підставі листа споживача здійснено включення системи об`єкта теплопостачання житлових будинків за адресою: АДРЕСА_2 , з метою теплопостачання від джерела тепла котельні по АДРЕСА_2 (а.с.5). В подальшому в зазначених будинках здійснювалось включення теплової енергії та відключення споживача в залежності від опалювального сезону (а.с.6-8).

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.с.4, 14). Таким чином, ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються ТОВ «Котельні лікарняного комплексу».

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФО-П та громадських формувань, ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» є юридичною особою, що здійснює економічну діяльність з постачання парів, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.10).

Відповідач належним чином не здійснює оплату з централізованого опалення квартири, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року у розмірі 11145,67 грн., про що свідчить відповідний розрахунок заборгованості, наданий ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» (а.с.38). Так, відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , о/р №4-700, за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року станом на 01.06.2019 року, за вказаний період ОСОБА_1 нараховано до сплати за послуги з централізованого опалення в загальному розмірі 21222,96 грн., враховуючи субсидію/пільгу у розмірі 8715,38 грн., всього до сплати - 12507,58 грн. При цьому, у грудні 2015 року відповідачем сплачено 309,37 грн., у листопаді 2017 року 329,48 грн., у грудні 2017 року 723,06 грн., тобто всього 1361,91 грн. І таким чином, залишок боргу ОСОБА_1 за послуги з центрального опалення складає 11145,67 грн.

16.11.2018 року ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» звернулося до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення з ОСОБА_1 (а.с.54-59).

22.12.2018 року Чугуївським міським судом Харківської області виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», який ухвалою суду від 23.01.2019 року скасовано (а.с.9,59).

Судом встановлено, що договір між позивачем і відповідачем не укладався.

Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630.

Надання послуг з централізованого опалення та підігріву води є специфічним видом господарювання, яке регулюється окремими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з п. 10 «Правил надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.1997 року за №1497 та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, оплата за надані послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

За вимогою ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі усного договору про надання послуг з централізованого опалення є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Як вбачається з розрахунку заборгованість відповідача за послуги централізованого опалення за період з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року становить 11145,67 грн. Розрахунок послуг здійснений на підставі тарифів та відповідно до опалювальної площі квартири.

Відповідно до Постанови №1171 від 31.03.2015 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕ) затвердила тариф на послуги з теплопостачання для населення з 08.05.2015 року 818,98 грн. з ПДВ за 1 Гкал, 26,29 грн. за 1 кв.м. Постановою №1101 від 09.06.2016 року НКРЕ затвердила тариф на послуги з теплопостачання для населення з 01.07.2016 року 1463,06 грн. з ПДВ за 1 Гкал, 46,97 грн. за 1 кв.м.

Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами, хоча і без договору, є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані до будинку послуги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення є обґрунтованою, а обов`язок відповідача оплачувати дані послуги випливає з вимог закону.

Суд звертає увагу на те, що доказів, які б спростовували факт не надання та не отримання послуг з централізованого опалення відповідачем, суду ОСОБА_1 не надано.

Разом з тим згідно копій квитанцій наданих відповідачем, ОСОБА_1 здійснив оплату за послуги з централізованого опалення в лютому 2016 року в сумі 433,07 грн. та в квітні 2016 року в сумі 921,46 грн., які позивачем не враховані при розрахунку заборгованості, з пояснень представника позивача слідує, що вини були зараховані в рахунок боргу відповідача за 2015 рік.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідачем надані суду квитанції з яких слідує, що ним сплачені на користь позивача суми за надання послуг з централізованого опалення в лютому та квітні 2016 року і які не відображені в розрахунку заборгованості, наданому позивачем, а представник позивача повністю погодилась з цим фактом, пояснила, що вказані суми були перераховані в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем за 2015 рік, при цьому жодних доказів цього не надала та відмовилась обгрунтувати зазначене, а відтак суд вважає необхідним виключити з наданого позивачем розрахунку заборгованості сплачені відповідачем суми в лютому 2016 року та в квітні 2016 року (11 145,67-433,07-921,46 =9 791,14 грн.) Саме зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за надання послуг з централізованого опалення за період з грудня 2015 року по квітень 2018 рік.

Щодо тверджень відповідача про самостійне відключення від теплопостачання, а отже, відмову від користування послугами ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», суд звертає увагу, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Відповідно до пунктів 24-25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 26 Правил встановлено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Витрати, пов`язані з відключенням від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а також встановленням індивідуальних (автономних) систем опалення, відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем (п. 27 Правил).

Згідно з п. 28 Правил, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП врегульовано Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 року №4 (далі Порядок).

Відповідно до п. 1.2 цього Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Згідно з п. 2.1 та п. 2.2 Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника . Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Пунктом 2.5 Порядку встановлено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.

По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження п. 2.6 Порядку.

Відповідно до п. 2.7 Порядку, після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

З огляду на викладене, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідач, виявивши бажання відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, повинен був звернутись з відповідною заявою до органу місцевого самоврядування та отримати дозвіл комісії, після чого пройти встановлену процедуру відключення.

Розглядаючи заявлене відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно зі ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З огляду на звернення позивача до суду у 16.11.2018 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , який був виданий 22.12.2018 року, а потім судовий наказ був скасований ухвалою суду від 23.01.2019 року, суд дійшов висновку, що в даному випадку позивачем не порушено строки позовної давності, які перервалися подачею заяви про видачу судового наказу, і перебіг строку позовної давності почався заново, а позовну заяву подано до суду 19.04.2019 року, тобто в межах позовної давності.

Таким чином, суд вважає доводи відповідача щодо спливу позовної давності для звернення до суду необґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач частково погашав борг за надані ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» послуги з централізованого опалення, що свідчить про визнання ним утвореного боргу. Твердження ОСОБА_1 про те, що ним частково сплачено нараховану суму за послуги з централізованого опалення з метою зобов`язання позивача укласти з ним типовий договір про надання вказаних послуг, суд не приймає до уваги, оскільки, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, при цьому договір це волевиявлення учасника правочину, яке в силу ст. 203 ЦК України повинне бути вільним і відповідати його внутрішній волі, тобто, вирішивши укласти договір з ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» ОСОБА_1 необхідно було звернутись до виконавця з постачання послуг.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» надавало послуги централізованого опалення відповідачу, розрахунок заборгованості відповідає затвердженим тарифам, а відповідач зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року 9 791,14 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 2 ст. 164 Розділу ІІ ЦПК України, який регулює порядок стягнення на підставі судового наказу, встановлено, що у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Оскільки ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» зверталось до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 , однак, судовий наказ скасовано, сума судового збору, сплачена за подання заяви про видачу судового наказу, підлягає зарахуванню до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Таким чином, враховуючи, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме - у розмірі 1 687,54 грн. (9 791,14*1921/11145,67)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» , р/р НОМЕР_2 , банк Філія ХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харків, МФО 351823, заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року у розмірі 9 791 грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» , р/р НОМЕР_2 , банк Філія ХОУ АТ «Ощадбанк» м. Харків, МФО 351823, судовий збір у розмірі 1 687 грн. 54 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.П. Дьоміна