Провадження № 2/204/1104/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, суддів Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Женеску Елеонори Вячеславівни і ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання порушення конституційних та процесуальних прав, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа F 200/20653/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, суддів Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Женеску Елеонори Вячеславівни і ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання порушення конституційних та процесуальних прав, стягнення моральної шкоди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2019 року, головуючим суддею обрано суддю Самсонову Вікторію Василівну.

Позовна заява передана мені, судді Самсоновій В.В., 10 травня 2019 року цивільною канцелярією суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обFєктивності судді.

У даній же справі наявні обставини, що можуть викликати сумнів в неупередженості або обFєктивності судді, які полягають в наступному.

Так, в моєму, судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонової В.В., провадженні перебувала цивільна справа F 2-4998/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, суддів Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Женеску Елеонори Вячеславівни і ОСОБА_5, Кіровського районного суду міста Дніпропетровська, суддів Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Підберезного Геннадія Анатолійовича, Єдаменка Сергія Володимировича, Католікяна Михайла Олександровича, Овчаренко Наталії Григорівни і ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про відшкодування матеріальних збитків, визнання порушення конституційних та процесуальних прав, стягнення моральної шкоди.

У вказаній справі мною було ухвалено рішення і висловлена позиції щодо спору між сторонами, який має аналогічний характер у цивільній справі F 200/20653/16, тобто у мене вже є позиція, яка була відображена у відповідному судовому рішенні, що може викликати сумнів у сторін в моїй неупередженості або обFєктивності.

Зокрема ухвалою суду у цивільній справі F 2-4998/2011, постановленою під моїм головуванням, було закрите провадження в частині позовних вимог до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, суддів Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Женеску Елеонори Вячеславівни і ОСОБА_5, Кіровського районного суду міста Дніпропетровська, суддів Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Підберезного Геннадія Анатолійовича, Єдаменка Сергія Володимировича, Католікяна Михайла Олександровича, Овчаренко Наталії Григорівни і ОСОБА_6 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Мотивом постановленої ухвали зазначено ті обставини, що з позовних вимог випливає, що їх предметом є процесуальні дії суддів при здійсненні правосуддя і стягнення моральної шкоди за такі дії, а відповідно до норм чинного законодавства України, в тому числі чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, в зазначених вище випадках між позивачами і суддями (відповідачами) цивільні правовідносини не виникають, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суддею Самсоновою В.В. вже була висловлена позиція у спорі між ОСОБА_1 і суддями Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Женеску Елеонорою Вячеславівною і ОСОБА_5.

Частиною же 1 ст. 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовFязані заявити самовідвід.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений ст. 40 ЦПК України.

Зокрема частиною 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об'єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Таким чином, враховуючи, що під час розгляду цивільної справи F 2-4998/2011 суддею надавалась оцінка правовідносинам сторін, будь-які висловлювання суду по суті доводів заявленого позову щодо цих позовних вимог, може викликати у сторін у справі сумніви в неупередженості судді.

У звFязку з вищенаведеним, з метою забезпечення особам, що беруть участь у розгляді справи, довіри до суду, що розглядає справу, а також з метою виключення будь-яких сумнівів з їх боку щодо розгляду справи обFєктивним та неупередженим судом, не затягування судового розгляду, слід заявити самовідвід у справі з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заявити самовідвід у цивільній справі F 200/20653/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, суддів Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Женеску Елеонори Вячеславівни і ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання порушення конституційних та процесуальних прав, стягнення моральної шкоди.

Матеріали цивільної справи F 200/20653/16 передати уповноваженій особі апарату Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для здійснення повторного авто розподілу судової справи між суддями.

Ухвала суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Самсонова