Дата документу 14.05.2019 Справа № 336/4642/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1758/19 Головуючий у 1-й інстанції: Суркова В.П.
Є.У.№ 336/4642/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 жовтня 2010 року сторони уклали кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 14 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% відсотків річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки. У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань за договором станом на 17 червня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 45 275, 20 грн., у тому числі за тілом кредиту 2 947,47 грн., за відсотками 18 918,79 грн., за пенею 20 776, 79 грн., судові штрафи - 2 632, 15 грн., яку Банк просив стягнути у судовому порядку та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Банк без згоди позичальника змінив умови кредитування, збільшив відсоткову ставку. Доказів повідомлення позичальника про зміни умов кредитування Банком не надано. Розрахунок заборгованості не містить формул та порядку її нарахування. Позичальник у липні 2016 року повністю погасила поточну заборгованість у розмірі 12 503,07 грн., що не заперечувалося позивачем у суді.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову АТ «ПриватБанк» зазначає, що суд першої інстанції допустився порушень норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що за умовами кредитного договору Банк нараховуєж відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Зміна умов кредитування здійснювалася Банком у відповідності з договором, відповідач продовжувала виконувати договір після підвищення відсоткової стаки, що свідчить про її згоду зі змінами умов кредитування. Після погашення заборгованості у липні 2016 року позичальник продовжувала користватися кредитними коштами, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. Незрозумілі розрахунки за боргом не є підставою для відмови у позові.

Копію ухвали про відкриття апеляційної скарги і апеляційну скаргу відповідач отримала 20 квітня 2019 року, відзив на апеляційну скаргу відповідач до суду апеляційної інстанції не надавала.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковоу задоволенню, судове рішення - скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, 21 жовтня 2010 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н та відповідач отримала кредит у розмірі 14 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.6).

В заяві на отримання кредиту позичальник своїм підписом підтвердила той факт, що вона була ознайомлена з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, отримала їх у письмовому вигляді та надала згоду на те, що ця заява разом із запропонованими Банком Умовами і Тарифами складає кредитний договір.

Із тексту заяви/договору, підписаної відповідачкою, вбачається, що «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, становлять між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг, прийняття даних умов підтверджується підписом клієнта у заяві, на підставі якого в подальшому і була надана карта клієнту.

Факт підписання відповідної заяви анкети-заяви, отримання кредитної картки відповідачкою не оспорювався.

Така форма оформлення кредитного договору не суперечить діючому законодавству, оскільки укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України договір вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Тобто, в даному випадку, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі.

Укладення кредитного договору у наведений спосіб чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії для придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заяви, Умови, Правила та тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві.

При оформленні кредиту, заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, позичальник підтвердив свою згоду на те, що заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та тарифи складають між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Кредитним договором передбачено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості).

Згідно з п. 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку. Датою укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві.

Згідно з п. 2.1.1.2.12. після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну дії банком випускається картка на новий термін. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє закінчення договірних відносин між банком та клієнтом та / або закриття пов'язаного з нею поточного рахунку клієнта.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов).

Пунктом 2.1.1.5.5 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

На виконання своїх зобов'язань за договором 26 квітня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито картковий рахунок на ім'я відповідачки в гривнях і проводилося здійснення його обслуговування згідно з договором.

При відкритті карткового рахунку у відповідності з п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг позичальнику був встановлений кредитний ліміт 14300 грн. (а.с.87).

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором утворилася прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 17 червня 2018 р. складає 45 275,20 грн., із яких: 2 947,47 грн. - заборгованість за кредитом; 18 918,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20 776,79 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2 132,15 грн. - штраф (процента складова) (а.с.4-5).

За умовами кредитного договору остаточний строк повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки.

Як вбачається з наданої банком довідки інформації про картку строк дії картки - останній день грудня 2019 року ( а.с.101).

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позичальник до червня 2018 року активно користувалася кредитною карткою, періодично вносила платежі на погашення кредитної заборгованості на значні суми, у червні 2018 року на погашення кредиту сплатила 10 000 грн.

Отже, вказані письмові докази підтверджують як факт укладання сторонами кредитного договору, так і факт неналежного виконання позичальником своїх обов'язків із повернення кредиту.

Згідно умов договору, Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів у році, що підтверджується п. 2.1.1.12 0,6 «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Згідно підписаної заяви/договору, клієнт повідомлений про сайти банку та своїм підписом підтвердив, що повною мірою розуміє та зобов'язується виконувати вимоги УІП, а також підтвердив ознайомлення з обов'язком самостійно знайомитися з внесеними змінами на сайті (адреса сайту вказана у заяві).

Дана вимога також встановлена УІП в розділі обов'язки клієнта: п. 2.1.1.5.3. отримувати виписки про стан карткового рахунку та про проведені операції по картковому рахунку; п. 2.1.1.5.4. при незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку, звернутися в банк для розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреною особам.

Згідно наявних у справі доказів, заяв про розірвання кредитного договору від відповідачки до банку не надходило, більше того відповідачка активно користувалась карткою, в тому числі неодноразово здійснювала погашення заборгованості.

Частинами 2, 3 ст. 205, ч. 2 ст. 642 ЦК України встановлено, що (навіть за відсутності доказів належного повідомлення боржника) якщо боржник сплачує відсотки та комісію, то пропозицію слід вважати прийнятою і угоду досконалою, так як фактичні дії вказують на прийняття пропозиції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності розміру заборгованості, незрозумілості розрахунків, необізнаності позичальника про зміну відсоткової ставки за кредитом.

Проте такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Розмір заборгованості підтверджується витягом із особового рахунку позичальника, в якому відображені всі банківські операції за кредитом. Розрахунок скріплено печаткою банку і підписом посадової особи, є належним і допустимим доказом у розумінні ст.ст.77,78,95 ЦПК України.

Надані банком розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

За положенням ст.1056-1 ЦК Укроаїни процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

При підписанні позичальником заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг діяла процентна ставка по кредиту у розміроі 2,5% на місць. В пордальшому Банк неодноразово підвищував відсоткову ставку, з 01.04.2015 розмір процентної ставки був визначений 3,6 на місяць або 43, 2% річних. Така ж відсоткова ставка діяла станом на квітень 2016 року - на день встановлення на рахунок позичальника кредитнго ліміту і активізації кредитної картки. Із зазначеного часу розмір процентів за користування кредитними коштами Банком не змінювався.

Зважаючи на те, що на момент зарахування кредитного ліміту на кредитну картку позичальника і її активізації відсоткова ставка була визначена як 43.2% річних, остання погодилася з такими умовами кредитування, виконувала їх, періодично вносила платежі на погашення кредиту, відсоткова ставка за кредитом з цього часу не змінювалася, висновки суду першої інстанції про необізнаність позичальника про зміну відсоткової ставки за кредитом є неспроможними.

Не ґрунтуються на зібраних у справі доказах і висновки суду про те, що станом на 16 липня 2016 року позичальник погасила всю заборгованість за кредитом, а тому нарахування Банком відсотків і пені за порушення кредитних зобов'язань є неправомірним.

Як вбачається із виписки із карткового рахунку і розрахунку заборгованості, після 16 липня 2016 року позичальник неодноразово користувалася встановленим кредитним лімітом, отримувала кошти через банкомати, здійснювала оплату у магазинах тощо (а.с.4-5, 80-89).

За вказаних обставин нарахування Банком відсотків за користування кредитними коштами і пені за порушення строків внесення щомісячних платежів у відповідності з Умовами і правилами є правомірним.

Згідно п.2.1.1.12.2 Умов і правил у разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти, у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування ти викладені на банківському сайті, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що узгоджується із п.2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зогбовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банк пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування.

Як вбачається із розрахунку заборгованості після липня 2016 року позичальник неодноразово порушувала умови кредитного договору, несвоєчасно вносила щомісячні платежі у зв'язку із чим Банк у відповідності до вищевказаних положень Умов і правил здійснював нарахування підвищених відсотків і пені. Порядок нарахування відсотків і пені викладений у розрахунку заборгованості, який додано до позовної заяви, він узгоджується із Умовами і правилами надання банкіських послуг, не потребує спеціальних знань у галузі бухгалтерії для правильності їх перевірки.

Незрозумілість вказаних розрахунків для позичальника і її представника не свідчить про їх неправомірність.

Разом з тим, колегія суддів вважає неправомірними дії Банку при нарахуванні судових штрафів на суму 2 632, 15 грн.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За порушення умов кредитного договору, несвоєчасне внесення щомісячних платежів у відповідності з

За вказаних обставин вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_1 2 632, 15 грн. судових штрафів є такими, що не підлягають задоволенню.

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що вимоги Банку підлягають частковому задоволенню: з позичальника на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за тілом кредиту на суму 2 947 47 грн., відсотки за користування кредитом розмірі 18 918, 79 грн., а також 20 776,79 грн. пені., а всього 42 643,05 грн. В іншій частині вимоги Банку задоволенню не підлягають.

За вказаних обставин оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову, стягнення з позичальника на користь Банку 42 643, 05 грн. заборгованості за кредитним договором. В іншій частині вимоги Банку задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанцій пропорційног частці задоволених позовних вимог у загальному розмірі 4 148, 90 грн.

Керуючись ст. ст.367, 374 ч.1 п.2, 376,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2019 року по цій справі скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 жовтня 2010 року, розмір якої станом на 17 червня 2018 року становить42 643,05 грн. (сорок дві трисячі шістсот сорок три гривні 05 коп.), із яких: за тілом кредиту 2 947 47 грн., відсотки за користування кредитом 18 918, 79 грн., пеня 20 776,79 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 4 148, 90 грн. (чотири тисячі сто сорок вісім гривень 90 коп.) компенсації судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: