ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року

м. Черкаси

Справа № 691/1497/18 Провадження № 22-ц/793/1034/19
Категорія: 310020000

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого: Василенко Л.І.

суддів: Єльцов В.О., Карпенко О.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

третя особа: Городищенський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року (ухвалене в приміщенні Городищенського районного суду Черкаської області під головуванням судді Подороги Л.В. о 11:22) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

14 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Городищенського районного відділу ДВС ГТУЮ Черкаської області про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Городишенського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист від 18 березня 2014 року та постановою головного державного виконавця Городищенського районного відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області Брандальського В.В. відкрито виконавче провадження.

У відповідності до довідкирозрахунку заборгованості з аліментів, наданої головним державним виконавцем Городищенського районного відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області заборгованість ОСОБА_1 за аліментами за період з лютого 2014 року по жовтень 2018 року становить 38 162 грн.

Позивач вказує, що на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів він вже страждав на хронічне захворювання туберкульоз легенів та не міг працювати. Аліменти на його дочку замість нього завжди платила його мати. Протягом 2014 2018 років він часто знаходився на стаціонарному лікуванні.

Посилаючись на те, що на даний час він не працює, та за станом здоров`я працювати не може, не отримує доходів і заробітку, є інвалідом першої групи «Б», пенсію у зв`язку з інвалідністю на час подачі позову не отримує, визнаний таким, що потребує сторонньої допомоги та є частково залежним від сторонніх осіб, не має можливості погасити заборгованість по аліментам, що виникла та в подальшому сплачувати аліменти на дитину в розмірі, встановленому рішенням Городищенського районного суду Черкаської області, ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за період з лютого 2014 року по 31 жовтня 2018 року в сумі 38 162 грн., змінити розмір аліментів, визначений за рішенням Городищенського районного суду Черкаської області, стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач дійсно є інвалідом першої групи «Б» із 16 квітня 2018 року, а тому має право на отримання пенсії по інвалідності. Натомість, позивач цим правом не скористався, ним надано суду довідку від 16 жовтня 2018 року про те, що він не перебуває на обліку в Пенсійному фонді. Позивач сплачує аліменти в мінімальному розмірі, що встановлений законом. Також, суд першої інстанції вказав, що позивачем не надано доказів розміру витрат на лікування.

Згідно довідки-розрахунку суд встановив, що у ОСОБА_1 існувала заборгованість по аліментах ще до його захворювання, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 04 червня 2019 року, ОСОБА_1 вважаючи, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим просив суд скасувати рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при постановленні рішення вказав, але не врахував те, що ОСОБА_1 перебував на лікування з 20 листопада 2017 року по 21 лютого 2018 року, є інвалідом першої групи «Б» з 16 квітня 2018 року, потребує сторонньої допомоги та постійного лікування і реабілітації.

Зазначає, що через травму і хворобу він не міг і не може працювати, будь яких доходів не має, всі витрати на його лікування понесла і продовжує нести його мати, але чеки та квитанції про понесені витрати вони не збирали, так як не думали, що вони знадобляться. Протягом року не отримував пенсію за інвалідністю через складнощі в її оформленні.

Скаржник вказав, що в квітні 2019 року він отримав вперше пенсію за інвалідністю, розмір якої становить 1 300 грн., але дана сума є недостатньою щоб з неї сплачувати аліменти на утримання доньки та лікуватись на залишок пенсії.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від липня 2019 року розгляд апеляційної скарги призначено на 11 липня 2019 року на 12:00 год. без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи

Рішенням Городищенського районного суду від 06 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 25 січня 2014 року (а.с. 18, 37).

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Городищенського РУЮ Брандальського В.В. від 18. березня 2014 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 691/144/14-ц від 03 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів відповідно до вище зазначеного рішення суду (а.с. 11).

Згідно довідки-розрахунку по аліментах від 01.02.2019 № 42542985, борг по аліментах ОСОБА_1 за виконавчим листом № 691/144/14-ц від 03 березня 2014 року станом на 30 липня 2018 року складає 36 300 грн. (а.с. 44).

Відповідно до виписки №1388 з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 20 листопада 2017 року по 21 лютого 2018 року (а.с. 7).

Згідно до виписки епікриз № 4432 із медичної карти стаціонарного хворого в поліклініку по місцю проживання ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 29.09.2018 по 16.10.2018 (а.с. 8).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 880621 ОСОБА_1 є інвалідом І групи «Б» з 16 квітня 2018 року, інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2020 року, дата чергового переогляду 18.05.2020, потребує постійного стороннього догляду, частково залежить від сторонніх осіб (а.с. 9).

Згідно до довідки №3808/03 від 16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 не знаходиться на обліку в Ізмаїльському об`єднаному УПФУ Одеської області та ніякий вид пенсії не отримує (не отримував) (а.с. 21).

У відповідності до довідки про отримання (неотримання) допомоги в управлінні соціального захисту населення №31532 Болградської РДА, ОСОБА_1 ніяких видів державних соціальних допомог за місцем фактичного проживання не отримує (а.с. 38).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду Черкаської області

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Черкаської області.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України ( далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Згідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, ч. 2 ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з ч. ч. 8 та 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 просить у своєму позові звільнити його від заборгованості по аліментам, яка утворилась з лютого 2014 року по жовтень 2018 року, однак матеріали справи містять довідку до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 880621 з якої вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи «Б» з 16 квітня 2018 року.

З наведеного вбачається, що позивачем не надано належних доказів про неможливість виконання ним рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2014 року, у якому, крім того, у абзаці третьому описової частини рішення вказано, що відповідач позов про стягнення аліментів на утримання дитини визнав повністю (а.с. 18).

Водночас висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 16 квітня 2018 року є інвалідом І групи «Б», інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2020 року, дата чергового переогляду 18.05.2020, потребує постійного стороннього догляду, частково залежить від сторонніх осіб, відповідно потребує лікування тому, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача в частині зменшення розміру аліментів на неповнолітню дочку підлягають частковому задоволенню.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив, зокрема, зменшити розмір стягнутих, на підставі рішення суду, аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму 200 грн.

Проте, ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, приведені вимоги закону колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менша 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, згідно до положень ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскаржуване судове рішення до зміни шляхом його скасування в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів та ухвалення в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам ухвалене з додержанням норм матеріального, процесуального права та за повного з`ясування обставин, що мають значення справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року змінити, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В даній частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частини всіх видів заробітку на 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менша 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

В іншій частині рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Постанову складено 11 липня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.О. Єльцов

О.В. Карпенко