У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 184/1546/19

Номер провадження 2/184/517/19

22 липня 2019 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Гукова Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Одночасно із поданням позову, заявник звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки Мерседес-Бенс модель Спринтер 318 CDI 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також заборони вчинення ним будь яких дій, спрямованих на відчуження зазначеного автомобілю посилаючись на те, що 01.10.2018р. він передав ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 521700,00 грн., що еквівалентно 18500,00 доларів США, строком на 1 рік, тобто до 01.10.2019р. Зазначений договір позики був посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П., яким передбачено, що позичальник повинен щомісячно до п`ятнадцятого числа кожного місяця, починаючи з листопада 2018р., сплачувати позикодавцю або його представнику грошові кошти в сумі 42300,00 грн., але не менш ніж 1500,00 доларів США. На отримані від позикодавця грошові кошти, відповідач ОСОБА_2 придбав автомобіль марки Мерседес-Бенс модель Спринтер 318 CDI 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 . В якості додаткового забезпечення договору позики відповідач видав на ім`я сина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 довіреність на право керування та розпорядження зазначеним автомобілем. Однак відповідач протягом усього часу ухиляється від виконання вказаного договору та не здійснив жодного платежу. Окрім цього, 27.06.2019р. відповідач скасував довіреність, що була видана на ім`я сина позивача ОСОБА_3 . Заявник стверджує, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, оскільки ОСОБА_2 скасував довіреність від 05.10.2018р., виданої на ім`я сина позивача ОСОБА_3 на право керування та розпорядження автомобілем марки Мерседес-Бенс модель Спринтер 318 CDI 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 та заявив, що він має намір здійснити відчуження вказаного автомобілю, а окрім зазначеного автомобілю іншого майна на яке може накладене стягнення в рахунок погашення боргу у відповідача немає.

На підставі викладеного та враховуючи те, що існує висока ймовірність відчуження автомобілю, що утруднить виконання рішення суду, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Мерседес-Бенс модель Спринтер 318 CDI 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також заборони вчинення ним будь яких дій, спрямованих на відчуження зазначеного автомобілю.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, посилаючись на підстави для застосування заходів забезпечення позову, заявник вказує на те, що ОСОБА_2 скасував довіреність від 05.10.2018р., виданої на ім`я сина позивача ОСОБА_3 на право керування та розпорядження автомобілем марки Мерседес-Бенс модель Спринтер 318 CDI 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 та заявив, що він має намір здійснити відчуження вказаного автомобілю.

Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували скасування вказаної довіреності до суду не надано, як і не надано доказів бажання здійснити відповідачем відчуження вказаного автомобілю.

Окрім цього, заявник стверджує, що крім автомобіля марки Мерседес-Бенс модель Спринтер 318 CDI 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 у відповідача немає іншого майна на яке може бути накладене стягнення в рахунок погашення боргу.

Разом з тим, доказів щодо відсутності вказаного майна не надає.

Крім цього, заявник стверджує, що ОСОБА_2 звернувся з заявою до поліції про нібито незаконне заволодіння його представником ОСОБА_3 вищевказаним автомобілем 24.06.2019р., тобто під час дії довіреності, виданої на його ім`я, однак належних та допустимих доказів вказаного до суду не надає.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За таких обставин, з огляду на те, що заявником не доведено, що незастосування заходів забезпечення унеможливить виконання рішення суду або взагалі стане неможливим, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики слід відмовити

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова