Номер провадження: 22-ц/813/3790/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

за участю: адвоката позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

адвоката відповідача КП «ЖКС «Порто-Франківський» - Рибак Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «ЖКС «Порто-Франківський» - Яковлевої Діани Віталіївни на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «ЖКС «Порто-Франківський» про зарахування коштів та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який в подальшому був ним уточнений, до КП «ЖКС «Порто-Франківський» про зарахування коштів та стягнення грошових коштів.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Балансоутримувачем вказаного будинку є КП «ЖКС «Порто-Франківський».

14 вересня 2004 року в результаті обстеження будинку співробітниками КП ДЄЗ «Жовтневий» було складено технічний висновок, в якому зазначено, що у зв`язку зі строком експлуатації будинку більш ніж 100 років, несвоєчасним виконанням ремонту конструктивів, комунікацій та обладнання було виявлено: просадку фундаменту, відслоєння штукатурного шару зовнішньої поверхні несучої дворової стіни фасадного флігелю, вспучування кладки зазначеної стіни з відслоненням від вертикальної плоскості, в кладці стіни виявлено руйнування каменю, встановлено, що дерев`яні перемички двірних та віконних прорізів місцями оголені, прогнили та втратили жорсткість; також встановлено незадовільний стан елеваторного вузлу в підвальному приміщенні.

24 березня 2006 року між позивачем та НПЦ «Екострой» було укладено договір підряду №1 на виконання першочергових та протиаварійних робіт згідно розробленої проектно-кошторисної документації.

Роботи за вказаним договором були виконані НПЦ «Екострой» в повному обсязі на загальну суму 273 996,65 гривень.

25 грудня 2008 року між позивачем та ТОВ «Спецвогнеізоляція» був укладений договір підряду №25/12 предметом якого було проведення протиаварійних ремонтно-відновних робіт, вартість робіт склала 148 781,59 гривень.

Позивач звернувся до КП «ЖКС «Порто-Франківський» із заявою про здійснення зарахування частини вищевказаних коштів, витрачених ним на ремонт, в рахунок оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з вивозу твердих побутових відходів за належну йому квартиру.

Листом КП «ЖКС «Порто-Франківський» №З-420 від 04.12.2015р. позивачу було відмовлено у проведенні вищевказаного зарахування, оскільки виконані ним роботи не були попередньо узгоджені з обслуговуючою дільницею №1 КП «ЖКС «Порто-Франківський», а також відносяться до робіт капітального характеру.

На підставі зазначеного ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити шляхом зарахування в рахунок оплати КП «ЖКС «Порто-Франківський» послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з вивезення твердих побутових відходів за належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 на суму 8 577,11 гривень, а також стягнути з КП «ЖКС «Порто-Франківський» на його користь грошові кошти у сумі 217 701,97 гривень.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі КП «ЖКС «Порто-Франківський» просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі та заперечення на неї, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в частині 2 статті 16 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності серія НОМЕР_1 від 12 березня 2012 року та витягом про державну реєстрацію прав №33571532 від 22 березня 2012 року.

14 вересня 2004 року в результаті обстеження будинку співробітниками КП ДЄЗ «Жовтневий» складено технічний висновок, у якому зазначено про незадовольний стан будинку.

Балансоутримувачем вказаного будинку є КП «ЖКС «Порто-Франківський», що є правонаступником КП ДЄЗ «Жовтневий», який визначено виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №1212 від 28 жовтня 2008 року.

24 березня 2006 року між ОСОБА_1 та Науково-проектним центром «Екострой» був укладений договір підряду №1 на виконання першочергових та протиаварійних робіт згідно розробленої проектно-кошторисної документації.

Роботи за вказаним договором були виконані Науково-проектним центром «Екострой» на загальну суму 273 996,65 гривень, що підтверджується:

-актом приймання виконаних підрядних робіт від 04.02.2008р. на суму 226 170,40 гривень та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт від 04.02.2008р. на суму 226 170,40 гривень;

- актом приймання виконаних підрядних робіт від 04.02.2008р. на суму 47 826,25 гривень та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт від 04.02.2008р. на суму 47 826,25 гривень.

Проте позивачем до суду надано докази сплати у вигляді банківських квитанцій на суму 79 800 гривень.

25 грудня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Спецвогнеізоляція» був укладений договір підряду №25/12 предметом якого було проведення протиаварійних ремонтно-відновних робіт.

Виконання робіт загальну суму 148 781,59 гривень за вищевказаним договором підтверджується:

-актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000016 від 30.09.2009р. на суму 147 414,91 гривень;

-актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000017 від 30.09.2009р. на суму 935,83 гривень.

Проте позивачем до суду надано докази сплати у вигляді банківських квитанцій на суму 146 479,08 гривень.

У зв`язку з тим, що будинок АДРЕСА_2 був збудований у 1823 році і є пам`яткою архітектури та містобудування національного значення, позивачем були отримані дозволи на виконання робіт на нерухомих пам`ятках культурної спадщини №27/2006 від 27.06.2006р. та №29/2006 від 29.12.2006р..

В 2015 році позивач звернувся до КП «ЖКС «Порто-Франківський» із заявою про здійснення зарахування частини вищевказаних коштів, витрачених ним на ремонт, в рахунок оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з вивозу твердих побутових відходів за належну йому квартиру.

Листом КП «ЖКС «Порто-Франківський» №З-420 від 04 грудня 2015 року позивачу було відмовлено у проведенні вищевказаного зарахування, оскільки виконані ним роботи не були попередньо узгоджені з обслуговуючою дільницею №1 КП «ЖКС «Порто-Франківський», а також відносяться до робіт капітального характеру. Також в листі зазначено, що КП «ЖКС «Порто-Франківський» згідно умов статуту проводить роботи лише щодо поточного ремонту.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на ст. 176 Житлового Кодексу України відповідно до якої невиконання наймодавцем обов`язків по ремонту жилого приміщення у випадках, викликаних невідкладною необхідністю, дає наймачеві жилого приміщення право провести ремонт і стягнути з наймодавця вартість ремонту або зарахувати її в рахунок квартирної плати.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_1 має право вимоги на зарахування грошових коштів, витрачених ним на проведення першочергових та протиаварійних робіт будинку АДРЕСА_2 та підтверджених банківськими квитанціями, в рахунок оплати послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та вивезення твердих побутових відходів за належну йому квартиру.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не врахував подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У позивача таке право виникло з 01 листопада 2011 року, що підтверджується копією квитанції про здійснення останньої проплати за здійснення ремонтних робіт, проте з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише 24 червня 2016 року.

Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення строку позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем надано не було.

Таким чином, звернення до КП «ЖКС «Порто Франківський» із заявою про застосування строку позовної давності (т. 1 а. с. 70-71) є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «ЖКС «Порто-Франківський» задовольнити частково, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Комунального підприємства «ЖКС «Порто-Франківський» про зарахування коштів та стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 12 липня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко