Справа № 357/471/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Хрішкова Н. В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Михайлюк Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради звернулась в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідачка є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак батьківських обов`язків по вихованню дитини не виконує. 08.01.2019 року рішенням ВК Білоцерківської міської ради малолітнього ОСОБА_3 відібрано від відповідачки та влаштовано на повне державне утримання в КЗ КОР «Центр Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква». Позивач зазначає, що відповідачка перебуває під профілактичним наглядом лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю з 2018 року, та у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, її сім`я з літа 2018 року перебуває на обліку Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Позивач, посилаючись на вказані обставини, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 та стягнути з відповідача аліменти на утримання її малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві..

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та просила відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи ОСОБА_5 Н. ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №799, батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

В матеріалах справи міститься рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №07 від 08.01.2019 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини у матері та її влаштування» згідно з яким вирішено негайно відібрати малолітнього ОСОБА_3 у його матері ОСОБА_2 , тимчасово влаштувати в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», разом з тим, визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 та таким, що відповідають інтересам дитини.

Із вказаного рішення вбачається, що малолітній ОСОБА_3 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та співмешканцем матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . 03.01.2019 року до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшло повідомлення про посередню загрозу життю або здоров`ю малолітній дитині ОСОБА_3 Службою негайно після отримання вказаного повідомлення разом із представниками Білоцерківського ВП ГУ Національної поліції в Київській області, Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» та Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було проведено оцінку рівня безпеки дитини. З`ясовано, що дитина раннього віку має зовнішні ознаки недогляду та занедбаності. Встановлено низький рівень гігієни малюка. Мати дитини та її співмешканець мали візуальні ознаки дії алкогольної речовини, а саме; від них відчувався сильний запах алкоголю, спостерігалася нечітка мова, нестійка хода, почервоніння обличчя. В квартирі виявлено сліди від вживання мешканцями алкогольних напоїв, а саме: пусті та напівпусті пляшки з алкогольними напоями, та безлад. Мати дитини із своїм співмешканцем не заперечували вживання ними алкоголю, від запропонованого комісією медичного огляду про стан алкогольного чи іншого сп`яніння вони відмовилися. Крім того, на пів оголена мати дитини висловлювалася нецензурно та виявляла агресію. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини комісія дійшла висновку, що перебування дитини в таких умовах є загрозливим для її життя та здоров`я і тому малолітній негайно був направлений у КЗ КОР «Київську обласну дитячу лікарню №2», де госпіталізований для обстеження стану його здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з ним.

В матеріалах справи міститься звернення Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 29.08.2018 року №02-11-103 до Начальника служби у справах дітей БМР Кисельової В.М., з проханням втрутитися з метою захисту прав дитини та розглянути питання про вилучення дитини із сім`ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває під диспансерним наглядом лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2019 року, що підтверджується відповіддю Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» від 07.06.2019 року № 1158.

Згідно листа №482/02-15 від 03.09.2018 року Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

А тому, керуючись інтересами малолітньої дитини, служба у справах дітей Білоцерківської міської ради вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_3 та стягнути аліменти на утримання дитини.

Відповідачка в судовому засіданні просила суд не позбавляти її батьківських прав посилаючись на те, що вона стала на шлях виправлення, обіцяє належним чином виховувати свого сина.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сестрою відповідачки у судовому засіданні повідомила, що дійсно були випадки зловживання відповідачкою алкогольними напоями, однак з 04 січня 2019 року вона стала на шлях виправлення, дуже любить свого сина, планує працевлаштуватись.

Свідок ОСОБА_10 , яка є фахівцем із соціальної роботи відділу соціальної роботи Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в судовому засіданні пояснила, що під час візиту до сім`ї ОСОБА_2 в квартирі було не прибрано, від матері відчувався запах алкоголю, однак після відібрання малолітнього сина відповідачки не відвідувала її сім`ю.

Як вбачається з відповіді КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» №157 від 28.03.2019 року, з 17.01.2019 року в закладі на повному державному утриманні перебуває малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідує хлопчика в закладі: 18.01.2019 року, 19.01.2019 року, 20.01.2019 року, 25.01.2019 року, 26.01.2019 року, 30.01.2019 року, 02.02.2019 року, 05.02.2019 року, 07.02.2019 року, 10.02.2019 року, 11.02.2019 року, 13.02.2019 року, 15.02.2019 року, 166.02.2019 року, 20.02.2019 року, 02.03.2019 року, 06.03.2019 року, 09.03.2019 року, 15.03.2019 року, 21.03.2019 року, 27.03.2019 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Ураховуючи викладене, суди дійшов висновку про те, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 280, 281, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель