Провадження № 2/185/1655/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у місті Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ F 2710/38-14 від 02.09.2014 року, позивач звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в сумі 26 200 доларів США та три відсотки річних в сумі 1 152 долари США, а всього стягнути 27 352 долари США.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 01.09.2014 року ОСОБА_2 взяв у неї в борг грошові кошти в сумі 26 200 доларів США, які зобовFязувався повернути до 04.07.2017 року. Однак, відповідач грошові кошти не повернув. Тому позивач просить стягнути вказану суму. Крім того, за невиконання зобовFязання щодо повернення грошових коштів відповідач просить стягнути три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1 152 долари США.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не зFявилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

У судове засідання відповідач не зFявився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день, місце та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У вересні 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 26 200 доларів США, а той зобовFязувався повернути їй до 04.07.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання зазначеного договору ОСОБА_2 була надана розписка про отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 26 200 доларів США.

Таким чином, форма договору позики не порушена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач за договором позики грошей жодного платежу не зробив.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовFязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 26 200 доларів США залишається неповернутою відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовFязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, з відповідача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми за період з 05.07.2017 року по 21.12.2018 рік в розмірі 1 152 долари США :

26 200 доларів США х 3 : 100 : 365 днів х 535 днів = 1 152 ( де 26 200 доларів США - сума боргу, 535 днів - кількість прострочених днів за вказаний період).

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, а саме: суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу за договором позики грошей в розмірі 26 200 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1 152 долари США, а всього стягнути 27 352 долари США.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд F

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму боргу за договором позики грошей в розмірі 26 200 (двадцять шість тисяч двісті) доларів США; три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1 152 (одна тисяча сто пFятдесят два) долари США, а всього стягнути 27 352 (двадцять сім тисяч триста пFятдесят два) долари США.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 7 456 (сім тисяч чотириста пFятдесят шість) грн. 15 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.М. Бондаренко