Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 757/16843/16-ц

провадження № 61-12360св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Грушицького А. І. (суддя-доповідач),

суддів: Калараша А. А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - підприємство з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить корпорації «ЛГ Електронікс Інк.»,

третя особа - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2017 року у складі колегії суддів Заришняк Г. М., Андрієнко А. М., Мараєвої Н. Є. та касаційну скаргу підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить корпорації «ЛГ Електронікс Інк.» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 січня 2017 року у складі судді Фаркош Ю. А. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2017 року

у справі позовом ОСОБА_1 до підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить корпорації «ЛГ Електронікс Інк.», третя особа - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить корпорації «ЛГ Електронікс Інк.» (далі - ПІІ «ЛГ Електронікс Україна») про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 05 липня 2014 року ОСОБА_1 придбав у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 телевізор торгової марки «LG», модель 84UB980V, серійний № 405MAHUUC073 зі встановленим гарантійним терміном на нього - до 04 липня 2016 року.

У січні 2016 року телевізор вийшов із ладу та замість зображення на його екрані з`явились кольорові вертикальні лінії, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача, як представника виробника телевізора, для отримання гарантійного обслуговування.

ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» відмовив позивачу у гарантійному обслуговуванні телевізора, посилаючись на те, що воно не імпортувало цей телевізор на територію України.

Позивач вказував на порушення відповідачем його прав, передбачених положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», що спричинило понесення ним додаткових витрат, пов`язаних із проведенням діагностики телевізора та зверненням за юридичною допомогою, а також завдало йому душевних страждань, внаслідок неможливості користуватись придбаним майном.

У позові, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача з приводу невиконання свого обов`язку щодо безоплатного усунення недоліків телевізора торгової марки «LG» в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків телевізора; зобов`язати відповідача безоплатно усунути недоліки телевізора в розумний строк; стягнути з відповідача витрати, оплачені для огляду технічного стану телевізора у розмірі 605 грн, витрати на отримання юридичних послуг у розмірі 12 000 грн та послуг нотаріуса у розмірі 250 грн, неустойку за несвоєчасне усунення недоліків придбаного телевізора у розмірі 409 050 грн та завдану моральну шкоду, розмір якої позивачем оцінено у 10 000 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Печерського районного суду від 10 серпня 2016 року, занесеною до журналу судового засідання, задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі у якості третьої особи Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» з приводу невиконання свого обов`язку щодо безоплатного усунення недоліків телевізора LG (модель: 84UB980V, серійний № 405MAHUUC073) в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків телевізора.

Зобов`язано ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» безоплатно усунути недоліки телевізора в розумний строк, визначений позивачем, або відшкодувати позивачеві витрати на самостійне усунення позивачем недоліків телевізора.

Стягнуто з ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» на користь позивача: 605 грн витрат, пов`язаних з оглядом телевізора; 5 000 грн витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, 350 000 грн неустойки за несвоєчасне усунення недоліків придбаного телевізора.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що ухилення відповідача від виконання гарантійних зобов`язань по безоплатному усуненню недоліків телевізора є порушенням прав позивача, як споживача, що передбачені положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Визначаючи розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, місцевий суд дійшов висновку про зменшення неустойки, оскільки її розмір значно перевищив розмір збитків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем існування передбачених нормами цивільного законодавства випадків її відшкодування у спорах про захист прав споживачів - завдання такої шкоди майну споживача або спричинення каліцтва, іншого ушкодження здоров`я чи смерті.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2017 року рішення місцевого суду змінено. Зменшено розмір стягнутої з ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» на користь позивача неустойки за несвоєчасне усунення недоліків придбаного телевізора «LG» з 350 000 грн до 137 000 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване обґрунтованістю та правильністю рішення місцевого суду в частині визнання неправомірною бездіяльності відповідача з приводу невиконання свого обов`язку щодо безоплатного усунення недоліків телевізора та зобов`язання відповідача в розумний строк безоплатно усунути ці недоліки або відшкодувати позивачеві витрати на їх самостійне усунення, а також стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з оглядом телевізора та витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Апеляційний суд вказав, що рішення місцевого суду у наведеній частині відповідає обставинам справи та зібраним по справі доказам.

Водночас, погоджуючись із висновком місцевого суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, суд апеляційної інстанції, посилаючись на недостатність врахування місцевим судом розміру заподіяних ОСОБА_1 збитків та, виходячи з обставин справи та вартості телевізора, дійшов висновку про зменшення розміру неустойки за несвоєчасне усунення недоліків придбаного телевізора з 350 000 грн до 137 000 грн.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернувся ОСОБА_1 із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині зменшення розміру неустойки та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою також звернулось ПІІ «ЛГ Електронікс Україна», в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року цивільну справу за вказаними касаційними скаргами призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» у цій справі призначено повторний автоматизований розподіл.

06 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

На підставі ухвали Верховного Суду від 24 червня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2019 року визначено склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Литвиненко І. В., Петров Є. В., Сердюк В. В.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення апеляційним судом не взято до уваги еквівалент суми, сплаченої позивачем, станом на момент придбання телевізора щодо долара США. Позивач вказує, що станом на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції вартість такого телевізора, з урахуванням діючого на той час курсу валют, склала б суму, що є вдвічі більшою за його ціну на момент покупки, а тому визначена апеляційним судом неустойка не покриває навіть половини розміру збитків, яких він зазнав.

Касаційна скарга ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» мотивована помилковим покладенням на нього оскаржуваними судовими рішеннями обов`язку вчинити дії щодо товару, якого він не імпортував. Відповідач зазначає, що в розумінні вимог чинного законодавства він не є ані продавцем цього телевізора, ані його виробником чи імпортером. Відповідач стверджує, що, згідно положень статуту, він не є представництвом чи філією виробника спірного товару, а лише має право, а не зобов`язаний надавати послуги з гарантійного обслуговування товарів, якими підприємство здійснює торгівлю.

Відзив на касаційні скарги іншими учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

05 липня 2014 року позивач придбав у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 телевізор «LG» модель: 84UB980V, серійний № 405MAHUUC073, вартістю 135 000 грн, що підтверджується товарним чеком № 1015 та доданою гарантійною документацією.

В межах гарантійного строку зазначений телевізор перестав належно працювати, внаслідок чого позивач звернувся до ПІІ «ЛГ Електронікс Україна», вважаючи його особою, яка зобов`язана здійснити гарантійний ремонт. Відповідно до акту діагностики від 09 лютого 2016 року, проведеної оплатно інженером відповідача встановлено, що телевізор потребує заміни рідкокристалічного екрану.

Листом від 04 березня 2016 року відповідач відмовив у гарантійному обслуговуванні з причин того, що він не імпортував телевізор на територію України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Як передбачено статтею 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Згідно з визначенням, що закріплене у статті 1 Закону № 1023-XII гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону № 1023-XII споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Статтею 7 Закону № 1023-XII передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції.

Відповідно до частини першої статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Положеннями статті 709 ЦК України передбачено, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону № 1023-XII у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником (частина третя статті 8 Закону № 1023-XII).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 місцевий суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що надані сторонами до суду документи свідчать про те, що відповідач є особою, яка зобов`язана здійснювати гарантійне обслуговування та задовольняти вимоги споживачів в Україні щодо продукції торгової марки «LG».

При цьому оскаржуване рішення місцевого суду не містить відповідної оцінки конкретних доказів, наявних у матеріалах справи, в результаті якої суд дійшов до зазначеного вище висновку, що в свою чергу, є порушенням частини третьої статті 212 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення).

Так, переглядаючи рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції на підставі дослідженого ним Статуту ПІІ «ЛГ Електронікс Україна», копія якого наявна у матеріалах справи, встановив, що єдиним засновником та власником відповідача є корпорація «ЛГ Електронікс Інк.». При цьому, сторонами не заперечувалось, що корпорація «ЛГ Електронікс Інк.» є виробником придбаного ОСОБА_1 телевізора, який виготовлений за межами України. З урахуванням того, що умовами Статуту метою та предметом діяльності ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» визначено, зокрема, представництво інтересів власника в питаннях щодо товарів, ним вироблених і/або проданих, апеляційний суд дійшов висновку про підставність позовних вимог, заявлених до відповідача, в частині, що задоволена судом першої інстанції.

Наявність підстав для часткового задоволення позову суди попередніх інстанцій обґрунтовували передбаченою частиною третьою статті 8 Закону № 1023-XII можливістю вибору споживачем особи, до якої можливо звернутись із відповідною вимогою, перелік яких закріплено у частині першій цієї статті, або до продавця за місцем купівлі товару, або до виробника або до підприємства, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Водночас, суди попередніх інстанцій не застосували до спірних правовідносин положення частини тринадцятої вказаної вище статті, згідно якої вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера).

Вважаючи доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача як до представника виробника товару, який ухилився від виконання зобов`язань по безоплатному усуненню недоліків продукції торгової марки «LG», суди попередніх інстанцій зазначене вище положення Закону № 1023-XII не застосували.

Разом із цим, відносини між споживачами, які придбавають технічно складні побутові товари для власних побутових потреб та їх виробниками, продавцями і виконавцями робіт з гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни товарів врегульовано Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 (далі - Порядок № 506).

Побутові прилади електронної техніки, до яких також належить придбаний позивачем телевізор, віднесено до Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, що наведений у додатку 1 до Порядку № 506 (в редакції, чинній на момент купівлі телевізора).

Згідно пункту 10 Порядку № 506 гарантійні зобов`язання зазначаються виробником (продавцем) у гарантійному талоні або в іншому експлуатаційному документі у розділі «Гарантійні зобов`язання виробника». При цьому, додатком 3 Порядку № 506 встановлена форма гарантійного талону, яка передбачає зазначення в ньому найменування підприємства - виконавця робіт з гарантійного обслуговування та його юридичної адреси.

Зі змісту дослідженого судом гарантійного талону вбачається, що в ньому зазначено номер телефону служби підтримки клієнтів, а також сайт виробника, що саме по собі не може свідчити про те, що відповідач є саме тим підприємством, яке здійснює гарантійне обслуговування телевізора, придбаного ОСОБА_1 .

Конституційний Суд України у пункту 3.2 рішення від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.

Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Застосовуючи передбачений статтею 12 ЦПК України принцип змагальності сторін у цивільному процесі з урахуванням викладених вище застережень щодо особливості відносин у сфері захисту прав споживачів, суд також враховує принципи розумності та справедливості при застосуванні норм права в даній цивільній справі.

Придбаваючи цінну річ (враховуючи її призначення і вартість) споживач мав проявити розумну обачність щодо можливості отримати офіційну гарантію виробника на придбаний товар.

Разом з тим, хоча тягар доведення в даній категорії справ покладено на відповідача, ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» належними та допустимими доказами доведено відсутність у нього обов`язку задовольнити вимоги споживача, оскільки таке підприємство не є імпортером придбаного товару, а отже відповідно до частини статті 8 Закону № 1023-XII за його рахунок не можуть задовольнятися вимоги, передбачені частиною першою цієї статті.

На спростування позиції про те, що відповідач не є імпортером телевізора позивач не наводить жодних тверджень.

Виходячи з наведеного та враховуючи відповідні доводи касаційної скарги ПІІ «ЛГ Електронікс Україна», колегія суддів зазначає, що покладення на відповідача судами попередніх інстанцій гарантійних зобов`язань щодо товару, придбаного позивачем є необґрунтованим.

Водночас, позивач не позбавлений права звернутись із відповідними вимогами безпосередньо до продавця товару - ФОП ОСОБА_2 , про що у відповідь на звернення позивача роз`яснила Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві листом від 22 квітня 2016 року, зазначивши, що ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» не є продавцем чи імпортером придбаного позивачем товару, тому вимоги щодо безоплатного усунення недоліків придбаного товару не можуть бути ним задоволені.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , зміст яких стосується незгоди із зменшеним апеляційним судом розміром неустойки, колегією суддів не приймається, оскільки вказане питання є похідним від встановлення того, чи є заявлені позивачем вимоги до ПІІ «ЛГ Електронікс Україна» обґрунтованими та чи наявні підстави для зобов`язання відповідача вчинити ті дії, про які просив позивач.

Сторони у своїх скаргах на судові рішення не наводили доводів щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, а тому в цій частині рішення не є предметом касаційного перегляду.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 402, 409, 412, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та підприємства з іноземною інвестицією «ЛГ Електронікс Україна», що повністю належить корпорації «ЛГ Електронікс Інк.» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 січня 2017 року в частині задоволення позовних вимог та рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові в цій частині.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:А. І. Грушицький А. А. Калараш І. В. Литвиненко Є. В. Петров В. В. Сердюк