Справа № 136/828/19
провадження № 2/136/286/19
РІШЕННЯ

іменем України

"17" липня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судових засідань Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення юридичних фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) по спадщині за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , з якою позивач проживав однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Позивач, будучи спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом, спадщину прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія НОМЕР_1 , що увійшла до складу спадкової маси та яку спадкодавець успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не має можливості, оскільки не підтверджується документально належність позивача до кола спадкоємців за законом, факт прийняття ним спадщини, а також втрачено правовстановлюючий документ на майно, що стало перешкодою для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку та підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, однак сільський голова надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Ухвалою суду від 03.05.2019 судом було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з Липовецького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області витребувано повний витяг щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 , 1919 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явились, однак в заяві, якій надали суду вказали, що позовні вимоги підтримують у заявленому обсязі, просили суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Із інформації наданої нотаріальною установою на вимогу суду встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заведена.

Згідно із довідками виданими виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 28.01.2019 за №43, від 12.11.2018 за №1121, №1122, №1123, встановлено, що ОСОБА_2 , 1947 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала із співмешканцем ОСОБА_1 в незареєстрованому шлюбі з 2000 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації, її зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 .

Згідно із ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлені судом обставини підтверджують належність позивача до четвертої черги спадкування за законом. Встановлення факту про встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, має для нього юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має.

В силу положень частини 2 статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, факт відсутності запису про реєстрацію постійного місця проживання позивача за місцем реєстрації спадкодавця, з урахуванням зазначених обставин, не може слугувати безумовною підставою позбавлення його законного права на прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті в порядку, передбаченому частиною 3 статті 1268 ЦК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявником доведено вимоги про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також суд вважає доведеними обставини щодо прийняття спадщини позивачем, оскільки у визначений законодавцем строк він від неї не відмовився, отож спадщина йому належить.

Згідно із довідками виданими виконавчим комітетом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 28.01.2019, слідує, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла спадщину після своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в силу діючого законодавства на час відкриття спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Вони були відповідно матір`ю та дочкою.

Зібрані у справі докази підтверджують факт родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як убачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть наданого на вимогу суду ОСОБА_3 народилась 1919 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформації наданої Державним архівом Вінницької області від 04.06.2019 встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заводилась.

Аналізуючи наявні у справі докази суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_3. , спадщину після смерті матері прийняла в силу діючого законодавства на час відкриття спадщини, отож вона їй належить.

До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_3. увійшло право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія НОМЕР_1 , на що вказує Виписка із книги реєстрації сертифікатів надана Відділом у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідно до якої встановлено, що вказаний сертифікат було зареєстровано 19.06.1997 за порядковим №225 на прізвище ОСОБА_3 , розмір земельної частки (паю) 2.92 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 41 407, 29 грн., який видано на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації №256 від 25.07.1996. Державний акт на право приватної власності взамін сертифіката не видавався.

Вирішуючи вимоги про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування суд виходить з такого.

Згідно матеріалів справи встановлено, що сертифікат серія НОМЕР_1 виданий на прізвище ОСОБА_3. втрачено.

Встановлені судом обставини та підтверджені матеріалами справи свідчать про те, що позивач набув права на спадкування майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якої прийняла її дочка ОСОБА_2 , успадкувавши право на земельну частку (пай), утім позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: вул. Грушевського, с. Росоша, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22542, ЄДРПОУ - 04329139) про встановлення фактів що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) по спадщині за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області, була рідною матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Росоша, Липовецького ра йону, Вінницької області.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Росоша, Липовецького ра йону, Вінницької області, за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 2.92 умовних кадастрових гектарів, вартістю 41 407, 29 грн., яка розташована на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області за №225 від 19.06.1997 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області, яку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Росоша, Липовецького району, Вінницької області.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при пред`явленні позову згідно квитанції №0.0..1 від 26.04.2019 у розмірі 384, 20 гривень, згідно квитанції № 0.0..1 від 26.04.2019 в розмірі 192,10 гривень, згідно квитанції №0.0..1 від 26.04.2019 в розмірі 192,10 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко