Справа F 524/673/19
Провадження F2/524/1268/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Гладкій К.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 11.03.2016 року між нею та ОСОБА_2 укладено два договори про сплату аліментів на утримання дітей в розмірі 600 грн. на кожну дитину, посвідчені приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 На теперішній час розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного матеріального утримання дітей. У звFязку з наведеним позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання дітей та стягувати їх у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, проти задоволення не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєструвала шлюбі з 26.02.2000 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.07.2015 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу сторони мають дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

11.03.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_6 укладено договір про сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн, щомісячно, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5

11.03.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_6 укладено договір про сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження у розмірі 600 грн, щомісячно, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України F 789-ХІІвід 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із змісту наведених положень ст.ст. 181, 192СК України вбачається, що одержувач аліментів має право звернутись до суду з позовом як про зміну способу стягнення аліментів так і про зміну розміру аліментів, що визначені рішенням суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;

Враховуючи викладене, а також те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем аліментів, які визначені за договорами про сплату аліментів, на утримання дітей у розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісячно, вочевидь не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини.

ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи, що має значення для справи.

За таких обставин, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, що стягнуті рішенням суду. Указані обставини, на думку суду, є підставою для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їхніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дітей, їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.259 ЦПК України,180-182, 192 СК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі договорів про сплату аліментів на дітей від 11.03.2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, збільшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути кошти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк