Справа № 214/8583/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 травня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Звада Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, цивільну справу №214/8583/18 за уточненою заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Ізяславська районна рада (, 30300, Хмельницька область, Ізяславський район, місто Ізяслав, вул. Грушевського, буд. 5) про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, яку в подальшому уточнила, в якій просить суд встановити факт постійного проживання з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ; встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 доводиться рідною дочкою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 сертифікату на право на земельну частку (пай), який видано члену колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області ОСОБА_3 на підставі рішення Ізяславської районної державної адміністрації від 22 травня 1996 року №111.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді частки земельного паю в колективному сільськогосподарському підприємстві «Полісся» с.Борисів Ізяславського району Хмельницької області. 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення місця проживання спадкодавця та відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин спадкодавця з її матір`ю ОСОБА_3 . Матір заявниці ОСОБА_2 з 2010 року та до самої смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10.08.2018 року мотивована відсутність факту родинних відносин між ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 не звертала уваги на правильність написання в документах її прізвища та ім`я по-батькові. Різниця у написанні прізвища, ім`я та по-батькові ОСОБА_3 в документах в декілька літер, є наслідки довільного переказу її прізвища, ім`я та по-батькові з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи, на українську мову. Вказана розбіжність у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 та записах державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_4 не дають можливості оформити свідоцтво про право на спадщину після смерті.

Ухвалою суду від 22 грудня 2018 року заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та факту родинних відносин залишено без руху.

11 січня 2019 року до суду надійшла уточнена заява ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року відкрито провадження у справі.

05.02.2019 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду Омельченка С.В. дану цивільну справу розподілено судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Черновій Н.В. згідно до пунктів 2.3..2,2.3.49,2.3.50 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду».

У судове засідання заявник не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заяву просила задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи не з`явився, однак надав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити заяву за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до акту від 07.11.2018 року, складеного мешканцями будинків по АДРЕСА_2 в тому, що заявниця ОСОБА_1 проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 з 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року постійного проживання, про що підписи мешканців підтверджено Головою вуличного комітету №21 та завірено печаткою. (а.с.14).

21.10.2017 року складено відповідний актовий запис № 1709 про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке видано Саксаганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 21 жовтня 2017 року, Серія НОМЕР_1 . (а.с.8).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2018 року ОСОБА_1 на 1/2 частку права на земельну частку (пай), після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення місця проживання спадкодавця та у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин з її матір`ю ОСОБА_3 , у зв`язку з чим запропоновано останньому звернутися до суду для вирішення вказаного питання.(а.с.13)

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 , у відомостях про дитину значиться « ОСОБА_4 », у відомостях про батька « ОСОБА_5 », у відомостях про матір « ОСОБА_3 ». (а.с. 11).

Як видно у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), яке видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, зазначено ім`я « ОСОБА_3 » на підставі рішення Ізяславської районної державної адміністрації від 22 травня 1996 року №111, про що свідчить розбіжність у написанні прізвища, ім`я, по-батькові. (а.с.12)

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зареєстроване Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 13.06.1996 року складено відповідний актовий запис №19, де зазначено прізвище, ім`я та по-батькові « ОСОБА_3 ». (а.с.10)

Таким чином заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, так як даний факт не визнається нотаріусом та необхідний для оформлення спадкових прав.

Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються у судовому порядку. Вказаний перелік не є вичерпним, адже, відповідно до частини другої вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно з Сімейним кодексом України та Законом України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" смерть підлягає державній реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті або за місцем поховання.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, заява залишається без розгляду виключно в тому випадку, коли спір про право вже виник - раніше або під час розгляду заяви, про що прямо зазначено у вказаній статті. У даному випадку, що не заперечується ані заявником, ані зацікавленою особою, спір про право ще не виник, а лише на підставі встановлення факту може виникнути в майбутньому. При цьому, заперечень по суті заявлених вимог зацікавлена особа не надала.

Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 22 травня 1996 року на підставі рішення Ізяславської районної державної адміністрації від 22 травня 1996 року №111, розміром 2,44 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого 30.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №799.

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається розбіжність з ім`ям, по-батькові, цієї особи, яка зазначена у Сертифікаті на право на земельну частку (пай).

На підставі викладеного вище, суд знаходить доведеним факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 Сертифікату на право на земельну частку (пай), видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, на підставі рішення Ізяславської районної державної адміністрації від 22 травня 1996 року №111, розміром 2,44 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на ім`я « ОСОБА_3 », зареєстрованого 30.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №799.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, в даному випадку реалізація її права на спадкування.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб (поза судовим шляхом), крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Суд, судові витрати із заінтересованої особи не стягує, оскільки в силу ч.7 ст.294 ЦПК України такі витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4, 12, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Уточнену заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Ізяславська районна рада (, 30300, Хмельницька область, Ізяславський район, місто Ізяслав, вул.Грушевського, буд. 5) про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі спадкодавцемОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на час смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 Сертифікату на право на земельну частку (пай), видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, на підставі рішення Ізяславської районної державної адміністрації від 22 травня 1996 року №111, розміром 2,44 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого 30.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №799. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Саксаганський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга або, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Чернова