Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження №22-ц/824/3073/2019 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Аверковій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, про відшкодування завданих збитків,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» звернулося до суду з вищевказаним позовом та просило ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що вони являються підприємством, яке займається вирощуванням сільськогосподарських культур на території Бориспільського району Київської області, основним видом діяльності якого є вирощування зернових, бобових культур та насіння олійних культур.

З середини 2016 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» не може в повній мірі займатися своїм основним видом діяльності, оскільки цьому всіляко перешкоджає ОСОБА_2, який чинить перешкоди у використанні орендованих ТОВ «Агрофірма «Іванків» земель та порушує права підприємства, як орендаря за укладеними відповідно до вимог земельного законодавства договорами оренди.

Так, відповідачем самовільно зайнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, загальною площею самовільного зайняття 4,3779 га, а саме: земельна ділянка № НОМЕР_1 згідно схеми поділу земель колективної власності, загальною площею 1,6369 га з кадастровим номером НОМЕР_2; 2/3 земельної ділянки НОМЕР_3 згідно схеми поділу земель колективної власності загальною площею 1,70 га, земельна ділянка загальною площею 1,6368 га з кадастровим номером НОМЕР_4, земельна ділянка № НОМЕР_5 згідно схеми поділу земель колективної власності, загальною площею 1,70 га. Площа самовільного зайняття ОСОБА_2 земель, що перебувають в користуванні ТОВ «Агрофірма «Іванків», вирахувана за результатами проведення геодезичних робіт. Зазначені земельні ділянки перебувають в орендному користуванні ТОВ «Агрофірма «Іванків» на підставі договорів оренди.

Наприкінці квітня 2017 року ОСОБА_2 шляхом посіву соняшника самовільно зайняв земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,3779 га, розташовані на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, на полі з назвою «Пісковахи», що знаходяться в оренді ТОВ «Агрофірма «Іванків».

На вказаному полі в 2017 році було заплановано вирощувати кукурудзу, однак через протиправні дії ОСОБА_2 ТОВ «Агрофірма «Іванків» не змогла в повній мірі використати своє передбачене законом право відповідно до чинних договорів оренди та отримати прибуток від своєї діяльності.

З даного приводу ТОВ «Агрофірма «Іванків» звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з метою усунення порушень вимог земельного законодавства та звільнення самовільно зайнятих земель.

За результатами звернення Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області виявлено порушення вимог земельного законодавства, а саме: самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 4,3779 га на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, що перебувають в оренді ТОВ «Агрофірма «Іванків». У зв'язку з виявленими правопорушеннями на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, а також видано припис про усунення виявленого порушення.

З квітня 2017 року ОСОБА_2 чинить перешкоди у використанні орендованих ТОВ «Агрофірма «Іванків» земельних ділянок та порушує права підприємства, як орендаря за укладеними відповідно до вимог земельного законодавства договорами оренди.

Позивач не зміг здійснити посівну компанію, зібрати врожай, в період осінь - весна 2017 року ним було проведено комплекс сільськогосподарських робіт, спрямованих на підготовку ґрунту до посіву кукурудзи, однак в квітні 2017 року ОСОБА_2 самовільно засіяв земельну ділянку.

Станом на 01.01.2017 року середня кількість штатних працівників становить 60 чоловік. Кількість орендованої товариством землі в обробітку становить 3 169 га, в тому числі рілля - 3 169 га, яка обробляється технікою господарства, що стоїть на балансі. ТОВ «Агрофірма «Іванків» являється відповідальним платником податку. Лише за 2017 рік товариством нараховано та сплачено до бюджету податок за землю в сумі 930 202,13 грн.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2, які полягали у свідомому неправомірному зайнятті орендованої земельної ділянки, що спричинило її невикористання орендарем, підприємству ТОВ «Агрофірма «Іванків» заподіяні збитки, які позивач оцінив на підставі проведеного розрахунку у сумі 104 490,33 грн.

Враховуючи викладені вище обставини, ТОВ «Агрофірма «Іванків» просило стягнути з ОСОБА_2 104 490,33 грн. в рахунок відшкодування збитків (неодержаних доходів), а також відшкодувати витрати на правову допомогу та на оплату судового збору.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2018 року позов ТОВ «Агрофірма «Іванків» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Агрофірма «Іванків» 104 490 грн. 33 коп. збитків у вигляді неодержаного доходу та 1 600 грн. 00 коп. сплаченого судового збору, а всього 106 090 грн. 33 коп.

У задоволенні іншої частини вимог ТОВ «Агрофірма «Іванків» (стягнення витрат на правову допомогу) - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач ТОВ «Агрофірма «Іванків» на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області орендує земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями договорів оренди, а саме: 1) договору оренди землі №30/05/17 від 30.05.2017 року на земельну ділянку площею 1,6369 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (том 1 а.с.9-12, 18, 19); 2) договору оренди землі від 26.11.2014 року на земельну ділянку площею ріллі 2,69 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_6 від 23.12.1999 року (том 1 а.с.13-17); 3) договору оренди землі №195 від 21.10.2015 року на земельну ділянку площею 1,6368 га, кадастровий номер НОМЕР_4 (том 1 а.с.20-24); 4) договору оренди 1/3 частини земельної частки (паю) від 27.12.2016 року НОМЕР_7 площею 2,69 умовних кадастрових гектарів, яка згідно з схемою поділу земель колективної власності має № НОМЕР_8 (том 1 а.с.25-27); 5) договору оренди 1/3 частини земельної частки (паю) від 27.12.2016 року НОМЕР_9 площею 2,69 умовних кадастрових гектарів, яка згідно з схемою поділу земель колективної власності має № НОМЕР_8 (том 1 а.с.28-30); 6) договору оренди земельної частки (паю) від 22.09.2015 року НОМЕР_10 площею 2,69 умовних кадастрових гектарів, яка згідно з схемою поділу земель колективної власності має № НОМЕР_5 (том 1 а.с.31-33).

Згідно довідки ТОВ «Агрофірма «Іванків» № 143 від 20.11.2017 року даним товариством у 2017 році здійснено посів сільськогосподарської продукції, а саме кукурудзи на загальній площі 939 га, серед яких поля з історичними назвами «Сощиха» та «Пісковахи». На загальній площі посіву 939 га середня врожайність кукурудзи станом на 15.11.2017 року склала 74,69 ц/га (том 1 а.с.63).

Згідно довідки ТОВ «Агрофірма «Іванків» № 144 від 20.11.2017 року земельні ділянки з кадастровими номерами: № НОМЕР_2 площею 1,6369 га; № НОМЕР_4 площею 1,6368 га; 2/3 земельної частки (пай) площею 2,69 умовних кадастрових гектарів, яка згідно з схемою поділу земель колективної власності має № НОМЕР_8; земельна частка (пай) площею 2,69 умовних кадастрових гектарів, яка згідно з схемою поділу земель колективної власності має № НОМЕР_5; розташовані на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області в межах поля з історичною назвою «Пісковахи» (том 1 а.с.64).

Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 28-10-0.441-15188/2-17 від 28.09.2017 року виявлено порушення вимог земельного законодавства, а саме: самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 4,3779 га на території Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, що перебувають в оренді ТОВ «Агрофірма «Іванків». У зв'язку з виявленими правопорушеннями на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, та видано припис про усунення виявленого порушення (том 1 а.с.43-46, 47-51, 52-54).

З копії Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки № 186-ДК/139/АП/09/01/-17 від 01.09.2017 року та Акту обстеження земельної ділянки № 186-ДК/42/АО/10/01/-17, складених державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Київській області - головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Макашиним М.В., вбачається, що останнім при здійсненні перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства на земельних ділянках, які перебувають в оренді ТОВ «Агрофірма «Іванків», за результатами проведення геодезичних робіт, було встановлено, що земельні ділянки, які перебувають в оренді ТОВ «Агрофірма «Іванків» загальною площею 4,3779 га є самовільно зайнятими, шляхом посіву соняшника, ОСОБА_2, який є директором ТОВ «Агрофірма «Макрогор» (том 1 а.с.35-41).

У зв'язку з виявленими порушеннями державним інспектором Макашиним М.В. 07.09.2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення №186-ДК/0020П/07/01/-17 (том 1 а.с.43-46).

За результатами розгляду даного протоколу 14.09.2017 року заступником головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Київській області - заступником начальника - начальником Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Постуліним О.С. складено постанову про накладення адміністративного стягнення № №186-ДК/0022По/08/01/-17, згідно якої на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 986,00 грн. (том 1 а.с.47-51).

Крім того, 14.09.2017 року видано припис № №186-ДК/0007Пр/03/01/-17 про усунення виявленого правопорушення та звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок (том 1 а.с.52-54).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 29-10-0.47-352/90-18 від 26.06.2018 року під час проведення перевірки 1 вересня 2017 року гр. ОСОБА_2 особисто доставив державного інспектора Макашина М.В. з приміщення Іванківської сільської ради до місця розташування земельних ділянок задля їх спільного огляду в натурі (на місцевості). Тоді ж ОСОБА_2 під час усного спілкування підтвердив використання земельних ділянок, зазначених в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 01.09.2017 № 186-ДК/139/АП/09/01/-17 та в акті обстеження земельної ділянки від 01.09.2017 № 186-ДК/42/АО/10/01/-17. Однак письмові пояснення з приводу використання вказаних земельних ділянок ОСОБА_2 надавати відмовився як 01.09.2017 року, так і в подальшому 07.09.2017 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, до Головного управління Держгеокадастру у Київській області від ТОВ «Агрофірма «Іванків» надійшов лист від 09.10.2017 №124 з інформацією про те, що громадянином ОСОБА_2 зібрано врожай соняшника із земельних ділянок, що перебувають в користуванні ТОВ Агрофірма «Іванків», загальною площею самовільного зайняття 4,3779 га, в тому числі з наступних земельних ділянок: НОМЕР_1 згідно схеми поділу земель колективної власності, загальною площею 1,6369 га з кадастровим номером НОМЕР_2; 2/3 земельної ділянки НОМЕР_3 згідно схеми поділу колективної власності загальною площею 1,70 га, земельної ділянки загальною площею 1,6368 га з кадастровим номером НОМЕР_4, земельної ділянки НОМЕР_5 згідно схеми поділу земель колективної власності, загальною площею 1,70 га (том 1 а.с.170-171).

Згідно довідки ТОВ «Агрофірма «Іванків» № 142 від 20.11.2017 року прямі затрати, понесені ТОВ «Агрофірма «Іванків» за 01.01.2017 - 14.11.2017 при вирощуванні кукурудзи на загальній площі посіву 939 га становлять 4 985 624,31 грн., з яких: вартість насіння кукурудзи - 1 511 546,48 грн.; вартість паливно-мастильних матеріалів - 759 939,12 грн.; прямі виробничі затрати на оплату праці -116 581,16 грн.; прямі виробничі затрати на закупівлю мінеральних добрив - 1 753 181,00 грн.; прямі виробничі затрати на придбання робіт, послуг - 334 690,31 грн.; прямі виробничі затрати: внески на соціальні заходи - 25 314,79 грн.; прямі виробничі затрати: засоби захисту - 484 371,45 грн. (том 1 а.с.62). Середня врожайність кукурудзи по підприємству станом на 15.11.2017 року склала 74,69ц/га.; середня ринкова вартість 1 тони кукурудзи станом на 07.11.2017 року складає 4205 грн. З огляду на вищевказані суми, позивачем здійснено розрахунок неодержаного ним доходу, який ТОВ «Агрофірма «Іванків» могло одержати із земельної ділянки 4,3779 га, і який воно не одержало внаслідок її самовільного заняття: 4205 грн.* 74,69 ц/га* 4,3779 га - 4985624,31 грн. / 939 га* 4,3779 га - 9762,55 грн. = 104 490,33 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ «Агрофірма «Іванків» шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок, суд першої інстанції виходив з доведеності тієї обставини, що саме відповідач, як фізична особа, самовільно зайняв земельну ділянку площею 4,3779 га, здійснивши на ній посів соняшника.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За загальним правилом, передбаченим ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, в тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Норми спеціального закону, яким є ЗК України, не дають визначення збитків, але визначають підстави для їх відшкодування. Статтею 156 ЗК України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні зокрема внаслідок: неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

При цьому статтею 157 ЗК України встановлено порядок відшкодування збитків, за яким відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі, внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, є самовільним зайняттям земельної ділянки, за яке особа, яка самовільно зайняла ділянку, зобов'язана відшкодувати особі, яка на відповідній правовій підставі користується нею, завдані збитки, які остання могла б отримати, якби її право не було порушено.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наявними в матеріалах справи доказами, вірно оціненими судом, підтверджується факт самовільного зайняття земельних ділянок, які перебувають в користуванні ТОВ «Агрофірма «Іванків», площею 4,3779 га. Про це, зокрема, зазначено в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 01.09.2017 року (том 1 а.с.35-37) та акті обстеження земельної ділянки від 01.09.2017 року (том 1 а.с.38-42). Однак, дані письмові докази, які були покладені судом в основу рішення, не містять висновків з приводу того, що вищевказані земельні ділянки самовільно зайняті та засіяні соняшником саме відповідачем ОСОБА_2, оскільки в них зазначено що: «Згідно з поясненнями представника ТОВ «Агрофірма «Іванків» Андрухи О.В., посів соняшника здійснено наприкінці квітня 2017 року гр. ОСОБА_2, який є директором ТОВ «Агрофірма «Макрогор». Тобто, самим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Київській області - головним спеціалістом Макашиним М.В., як уповноваженою особою, у вищевказаних актах не встановлено факту самовільного зайняття та використання земельної ділянки саме ОСОБА_2, як фізичною особою.

В апеляційному суді ОСОБА_2 категорично заперечив факт самовільного заняття та використання земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача, зазначивши, що при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні в подальшому постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було допущено ряд порушень, що стало підставою для звернення його до суду з адміністративним позовом про скасування вищевказаної постанови. Справа щодо оскарження ним постанови на даний час не розглянута і перебуває у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Щодо самої постанови заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Київській області - заступника начальника - начальника Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області Постуліна О.С. про накладення адміністративного стягнення № №186-ДК/0022По/08/01/-17, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 493,00 грн. (том 1 а.с.47-51), то ця постанова, на думку колегії, не є допустимим доказом, який би встановлював вину відповідача у самовільному занятті земельної ділянки, з огляду на її оскарження ОСОБА_2 в судовому порядку.

Інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували той факт, що земельна ділянка площею 4,3779 га, яка перебуває в користуванні ТОВ «Агрофірма «Іванків», самовільно зайнята та обробляється відповідачем ОСОБА_2, матеріали справи не містять, тому висновок суду про задоволення позову та стягнення збитків саме з відповідача, як особи, яка самовільно зайняла та використовує земельну ділянку, не відповідає обставинам справи та ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, рішення суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, про відшкодування завданих збитків - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: