ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 665/1530/17 Головуючий в І інстанції Пилипенко І.О.
Номер провадження 22ц - 819/618/2019 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової

палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

Приходько Л.А.,

секретар Давиденко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу адвоката Петрової Олени Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області у складі судді Пилипенко І.О. від 19 грудня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договору дарування удаваним та розподіл майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання договору дарування удаваним та розподіл майна подружжя посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_3 з 23.01.1988 року. Протягом усього часу перебування у шлюбі подружжя працювало та мало сумісний дохід. У травні 2002 року ОСОБА_3 повідомив її, що він придбав житловий будинок АДРЕСА_1 ; також під час шлюбу з ОСОБА_3 була придбана квартира АДРЕСА_2 . На сьогоднішній день шлюб фактично припинений, у зв`язку із чим ОСОБА_1 вирішила переїхати із квартири до належного їм будинку. Проте відповідач повідомив, що спірний будинок належить його рідній сестрі та не може бути розподілений між ними. У подальшому позивач дізналась, що під час придбання житлового будинку, між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 був укладений договір дарування, посвідчений 13.05.2002 року. При цьому, за придбання вказаного будинку ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 5000 доларів США.

Просила суд визнати удаваним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 13.05.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , посвідчений 13.05.2002 року Чаплинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1032, визнавши, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Також просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Рішенням суду позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 . В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Петрова О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалите нове про задоволення позовних вимог. А саме визнати удаваним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 13.05.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , посвідчений 13.05.2002 року Чаплинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1032, визнавши, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку поділу майна подружжя. Зазначила, що судом першої інстанції не було досліджено той факт, що відповідач та ОСОБА_8 не перебували у родинних відносинах, а також за яких обставин отримала у власність будинок за договором дарування.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 23 січня 1988 року ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_1 , після укладання шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище « ОСОБА_1 ». Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_8 , сестра ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Відповідно до інформації щодо фізичної особи підприємця ОСОБА_1 зареєстровано фізичною особою підприємцем з 28.07.2011 року; ОСОБА_3 зареєстрований фізичною особою підприємцем з 28.05.1999 року. Із копії трудової книжки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що остання була прийнята на роботу охоронником райдержінспекції наказом від 28.02.1994 року № 6 та звільнена з посади за власним бажанням 23.03.2010 року.

Відповідно до копії договору дарування від 13.05.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Заворотченко А.І,. ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_8 прийняла в дар належний дарителю житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Із звіту про оцінку майна, проведено ФОП ОСОБА_15 слідує, що ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 98 083 грн.

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.03.2008 року, виданого виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Із звіту про оцінку майна, проведено ФОП ОСОБА_15 слідує, що ринкова вартість семикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , становить 99 897 грн.

Відповідач по справі ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після її смерті приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу була заведена спадкова справа. Із копії спадкової справи № 20/2013 заведеної відносно майна померлої ОСОБА_8 22 лютого 2013 року слідує, що із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_8 - ОСОБА_16 . Від ОСОБА_7 - сина померлої ОСОБА_8 надійшла письмова заява про відмову від прийняття спадщини. Також від матері померлої ОСОБА_8 - ОСОБА_13 надійшла до приватного нотаріуса письмова заява про відмову від прийняття спадщини.

З копії спадкової справи № 46/2017 заведеної приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу 15 червня 2017 року відносно майна померлого ОСОБА_16 слідує, що ОСОБА_16 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_16 звернувся його рідний брат ОСОБА_7 . Також із заявою при прийняття спадщини звернулась дружина померлого ОСОБА_16 - ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2018 року відмовлено законному представнику малолітніх спадкоємців ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_16 у зв`язку із тим, ОСОБА_4 не подано документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказаний будинок.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до частин першої, другої статті 243 ЦК Української РСР за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Договір дарування нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку.

Проте погодитися з зазначеним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у 2017 році стало відомо про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , був придбаний ОСОБА_3 , проте оформлений на ім`я його сестри. Як зазначив сам ОСОБА_3 у своєму відзиві, що будинок АДРЕСА_1 був придбаний для його матері ОСОБА_13 . У вказаному будинку проживала його мати з моменту купівлі будинку, та оскільки вона є літньою людиною та потребує догляду, лише у вересні 2016 року він забрав її до себе. Після сплати грошових коштів ОСОБА_3 , було укладено договір дарування зазначеного житлового будинку, між ОСОБА_2 та його сестрою ОСОБА_8 13.05.2002 року, посвідчений Чаплинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1032. Вказаний будинок було оформлено за договором дарування на його сестру ОСОБА_8 за їх спільною домовленістю. ОСОБА_3 надано оригінал розписки про те, що саме він надав грошові кошти ОСОБА_2 за будинок у сумі 4500 доларів США (а.с.97).

Отже судом не взято до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України удаваний правочин - це правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо цей факт буде встановлено, то відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Судом першої інстанції не було досліджено той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не перебували у родинних відносинах, а також за яких обставин остання отримала у власність будинок за договором дарування. У судовому засіданні жодною стороною не спростовано той факт, що будинок АДРЕСА_1 був придбаний за грошові кошти, а не перейшов у власність ОСОБА_8 безоплатно.

У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», роз`яснено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України, аналогічної ч. 2 ст. 58 ЦК УРСР 1963 року) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Оскільки між сторонами договору були відсутні будь-які родинні чи дружні зв`язки, та обставина, що до укладання договору вони не були знайомі, наявність розписки яка написана власноруч ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводить, що договір дарування в дійсності укладався як договір купівлі -продажу між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Отже із зазначеного вбачається, що під час сплати грошових коштів за будинок ОСОБА_3 було витрачено кошти, які були набуті під час шлюбу та в розумінні ст. 60 СК України, будинок є спільною власністю подружжя ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги у частині визнання права власності на спірний будинок АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив помилкове рішення через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню, з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Петрової Олени Олександрівни , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договору дарування удаваним та розподіл майна подружжя задовольнити.

Визнати удаваним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 13.05.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , посвідчений 13.05.2002 року Чаплинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1032, визнавши, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку поділу майна подружжя.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.А. Приходько

Повний текст постанови складений 16 липня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик