Справа № 500/9308/18
Провадження № 2/500/368/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді – Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання – Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 31.03.1997 року); земельну ділянку площею 2,94 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4; земельну ділянку площею 0,45 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5; земельну ділянку площею 2,81 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6; земельну ділянку площею 0,1651 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7; житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_3; автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, НОМЕР_8 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9, видане Ізмаїльським МРЕВ Одеської області).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вищевказане майно належить його батьку ОСОБА_3, часку з якого він успадкував у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 та у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця ОСОБА_1, ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_6 Позивач прийняв спадщину шляхом подачі у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, ОСОБА_1 було відмовлено, у зв’язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що могли б підтвердити право власності спадкодавця на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить зокрема:

- земельна ділянка площею 0,1651 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_10, виданого 12.11.2010 року;

- 1/3 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, на підставі довідки Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №2053 від 27.11.2018 року;

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_3, на підставі довідки Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №2055 від 27.11.2018 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України – спадкування є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, виданого Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 0,1651 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3; 1/3 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2; житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) – кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 13.06.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 150, ОСОБА_4 заповів все своє майно, в чому б воно не виражалось та все те, що належатиме йому на день смерті за законом та на що він матиме право, сину – ОСОБА_3.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 54612918 від 26.12.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт ОСОБА_4 від 13.06.2000 року, зареєстрований за № 150 не змінювався та не скасовувався.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року – визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 вступив у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №918 від12.06.2018 року, тобто ОСОБА_3 вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно до ст. 1216 ЦК України – спадкування є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12, виданого 17.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Після смерті ОСОБА_7 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2; земельна ділянка площею 2,94 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4; 2/9 частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 31.03.1997 року).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК – заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 13.06.2000 року виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 149, ОСОБА_5 заповіла усе своє майно, нерухоме та рухоме, де б воно не знаходилось і в чому б воно не існувало і взагалі все те, на що вона за законом на день смерті матиме право, – сину ОСОБА_3.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 54644235 від 28.12.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт ОСОБА_7 від 13.06.2000 року, зареєстрований за № 149 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України – малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов’язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України – для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України – спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджено довідкою № 2052 від 27.11.2018 року, наданою виконавчим комітетом Багятянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_13, виданого 29.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 31.03.1997 року); земельну ділянку площею 2,94 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4; земельну ділянку площею 0,45 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5; земельну ділянку площею 2,81 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6; земельну ділянку площею 0,1651 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7; житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_3; автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, НОМЕР_8 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9, видане Ізмаїльським МРЕВ Одеської області).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України – у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39817673 від 10.03.2015 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року – відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- дружина ОСОБА_6;

- син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_14, виданим 21.08.1982 року Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_15 виданим повторно 24.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України – для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України – спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 від прийняття спадщини після ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відмовились.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №1625/02-14 від 26.12.2018 року, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв’язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що могли б підтвердити право власності спадкодавця на спадкове майно.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв’язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 1220, 1222, 1228, 1261, 1268, 1269,1270 ЦК України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (місце проживання: Російська Федерація, АДРЕСА_1) про визнання права власності на спадкове майно– задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_3) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2;

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 31.03.1997 року);

- земельну ділянку площею 2,94 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4;

- земельну ділянку площею 0,45 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5;

- земельну ділянку площею 2,81 га, яка розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6;

- земельну ділянку площею 0,1651 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7;

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_3;

- автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, НОМЕР_8 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9, видане Ізмаїльським МРЕВ Одеської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2019 року.

Суддя:

О.Я.Присакар