Справа № 445/1278/19
УХВАЛА
про залишення позову без руху

16 липня 2019 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Золочівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна,-
позивач ОСОБА_1 звернувся до суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Золочівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна
Відповідно до норм частини першої статті 4 ЦПК України та частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду, яка має відповідати вимогам зазначеним в статтях 175 та 177 ЦПК України.
Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивачем не повністю дотриманні вимоги ст. 175 ЦПК України, щодо змісту позовної заяви.
Так, згідно п. 5 ч. 3 ст. 177 ЦПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
З дослідженої позовної заяви вбачається, що позивач просить суд зняти арешт з, належного на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 , транспортного засобу - автобуса-D, марки MERCEDES-BENZ, модель 0350 TOURISMO, 1998 року випуску, номер шасі (кузов, рама) - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 , арешт на який накладено Золочівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у Виконавчому провадженні № 47985588 від 11.02.2016 року та Виконавчому провадженні № 48278768 від 05.04.2016 року.
Однак, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 177 ЦПК України позивачем не зазначено обставин, що слугували підставою для накладення арешту; найменування справи, в порядку розгляду якої було накладено арешт (відсутня копія ухвали, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився арешт зазначеного у позові майна), також не вказав, які виникли підстави для зняття арешту.
Та обставина, що позивач не вказав підстави накладення арешту на належне йому майно, не дає суду можливості встановити чи підлягає розгляд даної справи саме у порядку цивільного судочинства.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Крім цього, позивач не вказав місце знаходження майна з якого він просить зняти арешт, а це може призвести до порушення територіальної підсудності у вищевказаній справі. Оскільки, за змістом ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови по зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Зі змісту положень вказаної норми права слідує, що вид майна (рухоме чи нерухоме), з приводу якого подано позов про зняття арешту, не розмежовується.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.5 Постанови №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», а також Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 41 Постанови № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України), є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Також, суд звертає увагу позивача на те , що відповідно до Постанови №5 від 03 червня 2016 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» в справах про зняття арешту з майна відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Тобто, суб`єктний склад даних правовідносин підлягає уточненню.
Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви усі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Однак, в порушення вказаних вимог позивач, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на певні письмові докази, додав до позовної заяви лише їх копії без засвідчення такої копії належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин суд вважає, що згідно ст.185 ЦПК України позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. 177, 185, 258-261 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Золочівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, десять днів з дня отримання позивачем ухвали.
Роз`яснити позивачу, що у випадку не виконання ухвали суду - не подачі заяви з виправленими недоліками - позовна заява на підставі ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та буде повернуто позивачеві.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Суддя:М. В. Бакаїм