Справа F 137/2081/18
Провадження F 22-ц/801/921/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року

Справа № 137/2081/18

м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів Оніщука В.В., Денишенко Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

Представник скаржника F адвокат ОСОБА_6 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеною скаргою мотивуючи її тим, що Літинським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавче провадження ВП F16330261) у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановами старшого державного виконавця Літинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 по вказаному виконавчому провадженню від 13.09.2018 року, тимчасово обмежені права боржника ОСОБА_4 зокрема: у праві виїзду за межі України; у праві керування транспортними засобами; у праві полювання; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Також постановою від 11.10.2018 року на ОСОБА_4 накладено стягнення у виді штрафу.

Заявник вважав дії державного виконавця при винесенні вказаних постанов незаконними та такими, що грубо порушують права ОСОБА_4, оскільки при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець керувався статтями 11 та 71 Закону України «Про виконавче провадження», як зазначено в кожній із постанов від 13.09.2018 року та від 11.10.2018 року. Проте, у такій редакції вказана норма існує тільки з 06.02.2018 року, тобто з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості та сплати аліментів». Саме цим законом у новій редакції викладено частину 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно, з 06.02.2018 року почала діяти норма, яка передбачає винесення постанов виконавцем про обмеження боржника у його правах за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Оскільки дії виконавця при винесенні постанов призвели до погіршення правового статусу боржника і громадянина України, та призвело до збільшення обсягу цивільної відповідальності ОСОБА_4, що прямо суперечить вимогам ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України, заявник просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Літинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 при винесенні ним по виконавчому провадженню ВП F16330261 постанов від 13.09.2018 року та від 11.10.2018 р. відносно ОСОБА_4 та зобовFязати державного виконавця скасувати зазначені постанови.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2019 року скаргу задоволено.

Поновлено строк на оскарження по виконавчому провадженню ВП F16330261 постанов від 13.09.2018 року, а саме постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також постанови від 11.10.2018 року про накладення штрафу відносно ОСОБА_4 (всього п'ять постанов), винесених старшим державним виконавцем Літинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Літинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 про винесення ним по виконавчому провадженні ВП F16330261 постанов від 13.09.2018 року, а саме постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також постанови від 11.10.2018 року про накладення штрафу відносно ОСОБА_4 (всього п'ять постанов).

Зобов'язано старшого державного виконавця Літинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 усунути порушення прав боржника ОСОБА_4, а саме скасувати постанови від 13.09.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також постанови від 11.10.2018 року про накладення штрафу відносно ОСОБА_4 (всього п'ять постанов) по виконавчому провадженні ВП F16330261.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скарга є обґрунтованою.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду Літинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувані постанови державного виконавця прийняті відповідно до чинного законодавства, зазначені скаржником підстави для їх скасування на увагу не заслуговують.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини дев'ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною 14 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Встановлено, що постановою державного виконавця від 09.12.2009 р. (а.с. 13) відкрито виконавче провадження за виконавчим листом F 2-810 від 21.10.2009 р. (а.с. 12) виданим Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_7 Володимирівни на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавче провадження ВП F16330261) у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до розрахунку державного виконавця (а.с. 64 ) станом на 28.02.2019 року у ОСОБА_4 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої 24640,98 грн.

Враховуючи неспростовані ОСОБА_4 та його представником адвокатом ОСОБА_6 обставини щодо наявності у нього боргу по сплаті аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей за період більш як шість місяців у розмірі 24640,98 грн., апеляційний суд приходить до висновку, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов діяв в межах наданих йому законом повноважень.

Безпідставними є доводи заявника про те, що виникнення у нього заборгованості за період часу до набрання законної сили пунктом 2 частини дев'ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» унеможливлює застосування до нього обмежень, передбачених цією нормою, оскільки з її змісту встановлення обмеження пов'язується з наявністю певного розміру заборгованості, а не з періодом часу, за який вона утворилась.

При цьому, врахування заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла у боржника за період до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни в ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не можна розцінювати як надання цій нормі зворотної сили.

В Прикінцевих положеннях Закону України від 07 грудня 2017 року F 2234-19 відсутні вказівки щодо відкладеного набрання чинності частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а отже вона підлягає застосуванню одразу із набранням чинності даним Законом в цілому, із 06 лютого 2018 року.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до невірного висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Згідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області підлягає задоволенню, ухвала Літинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2019 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_5.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги, судовий збір сплачений за її подання підлягає стягненню з скаржника на користь Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області задовольнити.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області судовий збір в розмірі 1921,00 грн. понесений останнім за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Судді: Т.О. Денишенко

ОСОБА_8