РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019 сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Смілянського Є.А., при секретарі судового засідання Гапон Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 543/844/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до СТОВ « Селецька « про розірвання договорів оренди землі

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до СТОВ « Селецька « про розірвання договорів оренди землі.

Позов мотивували тим, що 14.02.2011 року між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю « Селецька » було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3, 25 га відповідно до якого він надав у строкове платне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що належить йому на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Даний договір 31.05.2012 року зареєстровано Відділом Держкомзему в Оржицькому районі за № 03110. Відповідно п. 8 зазначеного Договору, договір укладено на десять років. Орендна плата згідно п. 9 та 11 Договору за оренду сплачується в строк до 30 грудня поточного року в грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Проте станом на 31.12.2017 року орендна плата за 2016 рік не була виплачена. Відповідно п. 28 Договору правом орендодавця є вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно п. 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно п. 39 Договору умовою розірвання договору в односторонньому порядку є невиплата орендної плати у строки обумовлені цим договором. Згідно п. 41 Договору за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

11.02.2011 року між ОСОБА_2 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю « Селецька » було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2, 0 га відповідно до якого вона надала у строкове платне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що належить їй на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Даний договір 07.06.2012 року зареєстровано Відділом Держкомзему в Оржицькому районі за № 03208. Відповідно п. 8 зазначеного Договору, договір укладено на десять років. Орендна плата згідно п. 9 та п. 11 Договору за оренду сплачується в строк до 30 грудня поточного року в грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Проте станом на 31.12.2017 року орендна плата за 2016 рік не була виплачена. Відповідно п. 28 Договору правом орендодавця є вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно п. 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно п. 39 Договору умовою розірвання договору в односторонньому порядку є невиплата орендної плати у строки обумовлені цим договором. Згідно п. 41 Договору за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

Вважають, що невиконання відповідачем свого обов`язку щодо виплати орендної плати порушують права та інтереси позивачів на отримання доходу, а тому договора оренди підлягають розірванню.

Позивачі в судове засідання з`явилися, надали пояснення згідно мотивів викладених в позові. Додатково пояснили, що вони отримали орендну плату за 2016 рік у 2018 році. Також пояснили, що вони зверталися до СТОВ « Селецька « по питанню збільшення орендної плати, але отримали відмову.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, на позов заперечив. Пояснив, що СТОВ « Селецька « уклало з позивачами договора оренди землі та намагалося вчасно виплатити орендну плату за 2016 рік, але позивачі відмовлялися її одержувати, тому орендна плата за 2016 рік була виплачена в 2018 році. Також пояснив, що питання збільшення орендної плати не стосується предмету позову та має вирішуватися шляхом внесення змін в діючі договора оренди землі.

На підставі пояснень сторін по справі та письмових доказів, які суд визнає допустимими і належними, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю « Селецька » 14.02.2011 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3, 25 га відповідно до якого він надав у строкове платне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що належить йому на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Даний договір 31.05.2012 року зареєстровано Відділом Держкомзему в Оржицькому районі за № 03110. Відповідно п. 8 зазначеного Договору договір укладено на десять років. Орендна плата згідно п. 9 та п. 11 Договору за оренду сплачується в строк до 30 грудня поточного року в грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Станом на 31.12.2017 року орендна плата за 2016 рік не була виплачена. Відповідно п. 28 Договору правом орендодавця є вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно п. 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно п. 39 Договору умовою розірвання договору в односторонньому порядку є невиплата орендної плати у строки обумовлені цим договором. Згідно п. 41 Договору за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

11.02.2011 року між ОСОБА_2 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю « Селецька » було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2, 0 га відповідно до якого вона надала у строкове платне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що належить їй на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Даний договір 07.06.2012 року зареєстровано Відділом Держкомзему в Оржицькому районі за № 03208. Відповідно п. 8 зазначеного Договору договір укладено на десять років. Орендна плата згідно п. 9 та п. 11 Договору за оренду сплачується в строк до 30 грудня поточного року в грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Станом на 31.12.2017 року орендна плата за 2016 рік не була виплачена. Відповідно п. 28 Договору правом орендодавця є вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно п. 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно п. 39 Договору умовою розірвання договору в односторонньому порядку є невиплата орендної плати у строки обумовлені цим договором. Згідно п. 41 Договору за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

Відповідач не виплатив орендну плату позивачам за 2016 рік у встановлений договором строк. Фактично орендна плата за 2016 рік виплачена позивачам в 2018 році.

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами ( договорами оренди землі з додатками та ін.).

Невчасна виплата орендної плати відбулася з вини позивачів, оскільки СТОВ « Селецька « вживала заходів до отримання позивачами орендної плати, але позивачі шляхом бездіяльності без поважних причин орендну плату не отримали, що підтверджується листами СТОВ « Селецька «, відомостями на отримання орендної плати та оголошенням в газеті.

Згідно зі статтею 13 Закону України « Про оренду землі « (далі Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 24 Закону передбачені права орендодавця, в тому числі право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до частин 3 та 4 статті31 Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ч.1 ст.32 Закону).

Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз зазначених норм законів дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 28.09.2016 року у справі №6-977цс16.

Крім того, докази по справі та пояснення позивачів вказують на те, що несплаті орендної плати за 2016 рік в строк до 30.12.2016 року сприяла поведінка орендодавців-позивачів, які вимагали від СТОВ « Селецька « виплати орендної плати за 2016 рік у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, зазначене вказує на те, що між сторонами виник спір щодо зміни умов договору оренди землі, тоді як відповідно до положень ст.30 Закону така зміна здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Враховуючи зазначені положення норм матеріального права та встановлені фактичні обставини, посилання позивачів на п.39 договорів оренди, яким передбачено таку умову розірвання договору в односторонньому порядку , як несплата орендної плати у строки, обумовлені цим договором, не заслуговує на увагу, оскільки суперечить викладеним нормам права, також при цьому необхідно врахувати, що несплата орендної плати відбулася за наявності ухилення орендодавців від її отримання у передбачені договором строки.

Отже, наявне разове порушення умов договору ( несплата орендної плати за 2016 рік у строк до 30.12.2016 року), що відповідно не вважається підставою, в розумінні пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, для розірвання договору оренди земельної ділянки. Крім того, як визнали позивачі, орендна плата за 2016 рік виплачена в 2018 році.

За таких обставин позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивачів.

Керуючись статтями 13, 24, 31 Закону України « Про оренду землі «, статтею 141 Земельного кодексу України, статтями 141 ч. 1, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позова ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до СТОВ « Селецька « про розірвання договорів оренди землі відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Повне рішення складене 18.07.2019 року.