ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 685/698/17
Провадження № 22-ц/4820/802/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар - Дубова М,В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року, суддя Бурлак Г.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Теофіпольської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» про визнання договорів оренди землі недійсними,

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Теофіпольської районної державної адміністрації, ТОВ «Україна 2001» про визнання договорів оренди землі недійсними.

В обґрунтування позову зазначив, що договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , укладені від його імені з ТОВ «Україна 2001» ним не підписувалися.

Зазначив, що на момент державної реєстрації вказаних договорів оренди земельних ділянок (21.09.2015 року) він перебував за межами смт. Теофіполь, у м. Буча, а тому не мав можливості підписати з ТОВ «Україна 2001» спірні договори оренди земельних ділянок.

На думку позивача державний реєстратор Теофіпольської районної державної адміністрації Коломисюк Ю .В . та представники ТОВ «Україна 2001» умисно підробили договори оренди земельних ділянок шляхом наслідування його підпису.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року позовну заяву було залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позовна заява була безпідставно залишена без розгляду з мотивів неявки його в судові засідання, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 11.05.2018 року він не підписував, справа не містить інших даних про вручення йому судових повісток. В період постановлення оскаржуваної ухвали апелянт перебував на лікуванні в Київському обласному кардіологічному диспансері.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з'явився, в письмовій заяві просив суд розглянути справу без його участі, задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в суд не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2017 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Теофіпольської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» про визнання договорів оренди землі недійсними.

Ухвалою Теофіпольського районного суду від 12 жовтня 2017 року призначено судову почеркознавчу експертизу за клопотанням позивача, зобов'язано ОСОБА_1 до 10 листопада 2017 року з'явитися до Теофіпольського райсуду для відібрання експериментальних зразків підпису.

У зв'язку із хворобою позивача строк надання експериментальних зразків продовжено до 25 січня 2018 року. Оскільки позивач до суду не з'явися, експериментальних зразків підпису не надав, ухвалою від 7 лютого 2018 було поновлено провадження в справі.

Справа була призначена до розгляду на 20.03.2018 року, однак була відкладена, оскільки до суду повернулося поштове повідомлення про виклик позивача із відміткою «за закінченням терміну зберігання», справа призначена до розгляду на 17.04.2018 року.

16.04.2018 року позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням за кордоном. Суд задовольнив вказане клопотання, розгляд справи було призначено на 23.05.2018 року, враховуючи зайнятість позивача у інших справах.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд, посилаючись на ст. ст. 223, 257 ЦПК України, зазначив, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явися, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності не подав.

Такий висновок суду є обґрунтованим з наступних підстав.

У відповідності до ч. ч. 2, 6 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд зазначає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи (ухвали Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц, від 25 березня 2019 року у справі № 757/5359/18-ц, від 31 січня 2019 року у справі № 442/2263/18).

Доводи апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про проведення судового засідання 23.05.2018 року не знаходять свого підтвердження з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивач був належним чином повідомлений судом про час та місце проведення судового засідання 23.05.2018 року, про що свідчить підпис «Маслянчук» на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 141).

Причини першої неявки позивача в судове засідання 17.04.2018 року були визнані судом поважиними, оскільки ОСОБА_1 повідомив про причини такої неявки.

Позивач, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання 23.05.2018 року не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В той же час неявка ОСОБА_1 в судове засідання була перешкодою для розгляду судом справи по суті, оскільки предметом спору є недійсність договорів з підстав відсутності волевиявлення для їх укладення. Оскільки позивач обґрунтовував позовні вимоги тією обставиною, що він не підписував спірних договорів і йому не було відомо про обставини їх укладення, в справі було призначено судову почеркознавчу експертизу. Для проведення експертизи суду необхідно було провести процесуальні дії щодо отримання експериментальних зразків почерку позивача, що неможливо було зробити без особистої участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що неявка позивача ОСОБА_1 в судове засідання 23.05.2018 року, в якому була постановлена оскаржувана ухвала, є другою поспіль (повторною) неявкою, що дає підстави для залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а його нез'явлення в судове засідання 23.05.2018 року перешкоджало розгляду справи по суті, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала про залишення позову без розгляду була постановлена правомірно.

Посилання апелянта на те, що йому не було відомо про судовий розгляд справи 23.05.2018 року, оскільки він не отримував судової повістки і не підписував зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки не підтверджено доказами. Наявне в справі письмове повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримав судову повістку до суду 11.05.2018 року не спростовано (а.с. 141). Посилання апелянта на неможливість отримання ним судової повістки в судове засідання, призначене на 23.05.2018 року в зв'язку з перебуванням на лікуванні у лікувальному закладі доказами не підтверджено.

Не спростовують висновків суду першої інстанції також інші доводи апеляційної скарги.

Судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, відповідає фактичним обставинам справи, тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді