справа № 570/3377/18
провадження № 2/570/243/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю секретаря судового засідання Кмін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.П.Могили, 24/ в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 , треті особи: Здолбунівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Рівненський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_2 про звільнення з-під арешту заставного майна,

в с т а н о в и в:

покликаючись на те, що за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість, але внаслідок наявності обтяження, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивач позбавлений можливості реалізувати своє право іпотекодержателя та заставодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки та предмету застави, представник позивача Ю .О .Черненко у поданій до суду 19 липня 2018 року позовній заяві, вимоги по якій уточнені 09 серпня 2018 року, просить скасувати арешт, накладений згідно

1/ постанови державного виконавця Здолбунівського відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження від 12 травня 2015 року, а саме на однокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 ,

2/ ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 травня 2009 року по цивільній справі № 2-598/09 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23 липня 2015 року, а саме на:

- вантажний - С сідловий тягач, марки RENAULT, модель MAGNUM AE 390, рік випуску: 2000 р., зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 07 листопада 2007 року

- напівпричіп самоскид, марки BENALU, модель T34C1NLA, рік випуску: 1992 р., сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , повна маса 34000, реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , видане 1-е МРВ ДАІ м.Рівне, 07 листопада 2007 року.

Також просить стягнути понесені судові витрати.

В обгрунтування своїх вимог ствержує, що про сам факт арешту іпотечного та заставного майна дізнався лише 22 березня 2018 року, коли отримав інформаційну довідку № 118023742 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, при цьому лише позивач є заставодержателем цього майна.

У поданій до суду заяві представник позивача ОСОБА_4 позов підтримує.

Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позов не подав.

Третя особа: ОСОБА_2 до суду не з"явився.

У поданих до суду заявах представники позивача та третіх осіб - відділів ДВС просять справу слухати у їх відсутність.

Зважаючи на те, що учасників справи відповідно до ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, їх явку не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність в порядку заочного розгляду та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як встановлено, 20 листопада 2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 014/89-07/695, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 283 000 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим договором укладено Договір іпотеки №014/89-07/695/1, відповідно до умов якого предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. Предметом іпотеки є однокімнатна квартира по АДРЕСА_2 .

У зв`язку з укладенням Договору іпотеки 20 листопада 2007 року нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Скоромною Ю.А. накладено заборону на відчуження предмета іпотеки до припинення договору іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 3274.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено Договір застави № 014/89-07/695/2, який посвідчено приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Скоромною Ю.А., зареєстрований в реєстрі за номером 3275. Відповідно до його умов предмет застави забезпечує вимоги Заставодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Заставодержатель має право у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення в рахунок майна, заставленого на умовах Договору застави. Предметами застави є вантажний - С сідловий тягач RENAULT, модель MAGNUM AE 390, рік випуску: 2000 р., зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 07 листопада 2007 року та напівпричіп самоскид, BENALU, модель T34C1NLA, рік випуску: 1992 р., сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , повна маса 34000, реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , видане 1-е МРВ ДАІ м.Рівне, 07 листопада 2007 року.

20 листопада 2007 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Скоромною Ю.А. накладено заборону на відчуження предмета застави до припинення договору застави, зареєстрованого в реєстрі за №3275.

13 травня 2009 року Здолбунівським районним судом Рівненської області винесено ухвалу по цивільній справі №2-598/09, якою накладено арешт на все майно позичальника.

13 травня 2013 року Здолбунівським районним судом Рівненської області ухвалене рішення по справі № 1708/3179/12, яке частково змінено рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 13 січня 2014 року, відповідно до яких задоволено вимоги позивача та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Банку заборгованість по вказаному кредиту в сумі 151 218,79 грн.

12 лютого 2015 року в процесі виконання вказаного рішення суду державним виконавцем Здолбунівського відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції винесені постанови, якими накладено арешт на предмет іпотеки, що належить Позичальнику та перебуває в іпотеці АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно відповіді Здолбунівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області станом на 11 липня 2019 року виконавчі документи про стягнення боргу з відповідача на виконанні у відділі не перебувають.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Правовою позицією Верховного суду України у справі №6-785цс15 від 06 липня 2015 року визначено, що положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зі змісту ст.5 ЦК вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції та ст.13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.9 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

За правилом ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч.5 якої у інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Вказана стаття є спеціальною нормою, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно особи. У разі виникнення зазначеної спірної ситуації належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту.

З матеріалів справи вбачається, що позивач єдиний, хто має право на задоволення своєї вимоги до відповідача за рахунок заставленого майна. Таким чином, арешти майна перешкоджають реалізації прав самого позивача, їх накладено в його інтересах, який є стягувачем у виконавчому провадженні, за яким такі арешти накладено виконавчою службою. На сьогодні відсутня можливість захистити права та законні інтереси позивача в іншому порядку, ніж судовому, оскільки в інший спосіб, крім пред`явлення до суду вимоги про звільнення майна з-під арешту, позивач не може захистити своє право на продаж спірного майна. Це є підставою для такого рішення суду в цьому провадженні.

Щодо звільнення з-під арешту заставного рухомого майна, то згідно наданих суду доказів воно під арештом не перебуває, а лише нотаріусом накладено заборону на його відчуження.

Щодо порядку виконання судового рішення, то відповідно до п.2 ст.Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Отже, безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яке приймається на підставі відповідного рішення суду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.263-265ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 треті особи: Здолбунівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Рівненський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_2 про звільнення з-під арешту заставного майна.

Скасувати арешт, накладений згідно

1/ постанови державного виконавця Здолбунівського відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції про арешт майна боржника на оголошення заборони на його відчуження від 12 травня 2015 року, де предметом обтяження є все нерухоме майно.

2/ ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 травня 2009 року по цивільній справі № 2-598/09 про арешт нерухомого майна боржника, де об"єктом обтяження є все нерухоме майно.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", , розташування: вул.Лєскова, 9, м.Київ, 01011.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт.Квасилів Рівненського району Рівненської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 виданий 19 грудня 2006 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Рівненський районний відділ державної виконавчої служби, розташування: вул.В.Жука, 1а, м.Здолбунів Рівненської області.

Третя особа: Рівненський районний відділ державної виконавчої служби, розташування: вул.П.Могили, 22б, м.Рівне.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_4 .

Суддя: Кушнір Н.В.