Дата документу 29.05.2019
Справа № 334/4023/19
Провадження № 2/334/2550/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів.

29 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за боргованості по аліментам та стягнення аліментів за період з 31.06.2016 року по 18.04.2019 року у розмірі 49072,55 грн. за виконавчим листом, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 23.06.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2009 року і до досягнення повноліття дитини, який перебуває на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, а також суми штрафу у розмірі 13591,77 грн. відповідно до постанови про накладення штрафу від 14.09.2018 року, ВП №542929274.

В обґрунтування своїх вимог, заявник вказує, що останні два роки в нього не має постійного місця роботи та систематичної заробітної плати. На теперішній час він проживає з новою дружиною ОСОБА_4 , з якою в них спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Сплатити заборгованість не має можливості.

Також зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову, при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів, зробить неможливим виконання рішення, оскільки позивач не зможе повернути стягнуту з нього суму заборгованості. А в разі задоволення позову та звільнення позивача від заборгованості, він не зможе реалізувати своє право, оскільки чинним законодавством не передбачено поворот виконання рішення суду в таких категоріях справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Так заявник в своїй заяві про забезпечення позову просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за боргованості по аліментам та стягнення аліментів за період з 31.06.2016 року по 18.04.2019 року у розмірі 49072,55 грн. за виконавчим листом, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 23.06.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2009 року і до досягнення повноліття дитини, який перебуває на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, а також суми штрафу у розмірі 13591,77 грн. відповідно до постанови про накладення штрафу від 14.09.2018 року, ВП №542929274, при цьому не надає суду будь-яких доказів на підтвердження того, що існують обставини, які в подальшому можуть привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Згідно зі ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 не наведено достатніх доказів того, що є необхідність в забезпеченні його позову, окрім його суб`єктивних висновків з посиланням на утримання іншої дружини та дитини, які б достовірно підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

За змістом ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпечені позову.

Таким чином, суд вважає вимогу про забезпечення позову необґрунтованою та недоведеною, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353-354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Гнатюк