ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/1607/19

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/942/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження: державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києві Вергелес Іван Васильович,

стягувач: ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2019 року (ухвалене о 08:05) у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києві Вергелес Івана Васильовича про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2014, -

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві Вергелес І.В., в якій просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43284967 від 14.05.2014, одночасно просив поновити строк на оскарження даної постанови.

Скаргу обґрунтовував тим, що ВП № 43284967 від 14.05.2014 відкрито з порушенням законодавства, оскільки за виконавчим листом № 2-1475/2001 виданим 28.01.2001 вже було відкрито виконавче провадження відділом ДВС Новозаводського районного управління юстиції м. Чернігова 24.12.2003 та по ньому проводились виконавчі дії. Інформація про відкриття ВП № 43284967 від 14.05.2014 стала відома йому 30.11.2018 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а до цього він вважав, що виконавчі дії проводяться в рамках виконавчого провадження, відкритого 24.12.2003. З приводу арешту майна, коштів та відкриття другого виконавчого провадження боржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та під час розгляду справи (№ 751/8749/18) зрозумів, що скарга подана ним щодо дій державного виконавця Домбровського Р.А., в той час як постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем Вергелес І.В. Повний текст судового рішення у вказаній справі (№ 751/8749/18) було складено 19.02.2019. У зв`язку із зазначеним вважає причини пропуску строку оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження поважними.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.06.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на постанови державного виконавця відмовлено. Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вергелес Івана Васильовича про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2014 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про поновлення процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ Вергелес І.В. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 43284967 від 14.05.2014; направити матеріали справи до Новозаводського районного суду м. Чернігів для розгляду по суті.

Заявник вважає, що оскаржувана ухвала районного суду винесена з порушенням норм процесуального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що під час розгляду справи №751/8749/18 боржнику стало відомо, що ним подано скаргу на дії державного виконавця Домбровського Р.А., а виконавче провадження № 43284967 від 14.05.2014 було відкрито державним виконавцем Вергелес І.В., тому суд не міг скасувати дану постанову, у зв`язку з чим ОСОБА_3 звернувся 05.03.2019 із даною скаргою.

Заявник зазначає, що в резолютивній частині ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.02.2019 (справа № 751/8749/18), постановленої за результатами розгляду його скарги на дії державного виконавця Домбровського Р.А., не зазначено про відмову у задоволенні вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2014.

Наголошує, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1475/2001 від 28.05.2001 було відкрито 14.05.2014, але є постанова про закриття виконавчого провадження за цим же виконавчим листом від 15.04.2014 для направлення до іншої державної виконавчої служби.

У відзиві на апеляційну скаргу представник за довіреністю стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу відхилити за безпідставністю, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.06.2019 залишити без змін як законну та постановлену з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що скаржником без поважних причин було пропущено 10-денний строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Наголошує, що боржник повторно звернувся до суду з вимогою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 43284967 від 14.05.2014, у задоволенні якої йому вже було відмовлено ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.02.2019 (ухвала набрала законної сили 27.03.2019), що є підставою для закриття провадження у справі.

Вказує, що закінчити виконавче провадження неможливо до повного погашення заборгованості, а скасування в судовому порядку у 2019 році постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2014 є незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству і може призвести до неможливості повторно пред`явити виконавчий лист до виконання (дитина вже повнолітня).

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_1 , який просив його апеляційну скаргу задовольнити, представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Грабової О.А., яка наполягала на законності ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції, керуючись положеннями ч. 2 ст. 126 ЦПК України, виходив з того, що ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою, встановлений п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, вказані ним доводи не свідчать про поважність причин такого пропуску, інших доказів, які б підтверджували фізичну неможливість заявника своєчасно оскаржити постанову суб`єкта оскарження у встановлений строк не надано.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що на примусовому виконанні в Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1475/2001 від 28.05.2001 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 16.05.2001 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5, 12, 14-19, 34-47, 58-63, 66).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Святошинського РУЮ Вергелес І.В. від 14.05.2014 відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа (ВП № 43284967) (а.с. 11, 37).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції та здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Аналогічні положення містить ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із даною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 05.03.2019.

Зі змісту скарги вбачається, що 30.11.2018 він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та дізнався про наявність ВП № 43284967 від 14.05.2014.

Зі змісту ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.02.2019, справа № 751/8749/18 провадження № 4-с/751/1/19, вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду зі скаргою, в якій просив: поновити строк оскарження дій державного виконавця; скасувати довідку-рахунок від 30.10.2018 до ВП № 43284967; скасувати постанови про арешт майна боржника від 30.10.2018, арешт коштів боржника від 30.10.2018 та скасувати виклик державного виконавця від 30.10.2018 № 43284967/30/ до ВП № 43284967. У процесі розгляду скарги в судовому засіданні 19.01.2019 заявник доповнив скаргу вимогою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 43284967 від 14.05.2014.

Суд дійшов висновку, що вимога заявника про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 43284967 від 14.05.2014 з підстави, що відділом ДВС Новозаводського районного управління юстиції м. Чернігів 14.12.2003 за виконавчим листом вже відкрите виконавче провадження не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано належних та достовірних доказів на підтвердження наявності такого виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, встановивши, що про існування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 дізнався ще 30.11.2018 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №43284967, а також достовірно знав про її наявність під час розгляду цивільної справи № 751/8749/18 Новозаводським районним судом м. Чернігова, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення скарги боржника без розгляду з підстав пропуску заявником процесуального строку звернення до суду зі скаргою.

Посилання заявника як на поважну причину пропуску строку звернення до суду зі скаргою на те, що тільки під час розгляду справи № 751/8749/18 в Новозаводському районному суді м. Чернігова він дізнався, що необхідно оскаржувати дії державного виконавця Вергелес І.В., а не державного виконавця Домбровського Р.А., обґрунтовано не прийняті районним судом і з такою позицією погоджується апеляційний суд, оскільки про існування оскаржуваної постанови, яка винесена саме державним виконавцем Вергелес І.В., заявник дізнався 30.11.2018 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Крім того, як зазначалось вище, з ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.02.2019, справа № 751/8749/18 провадження № 4-с/751/1/19, вбачається, що у задоволенні вимог заявника про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 43284967 від 14.05.2014 було відмовлено з інших підстав.

Інші доводи апеляційної скарги не стосуються поважності причин пропуску строку на оскарження постанови державного виконавця, що є вирішальним при перегляді оскаржуваної ухвали районного суду.

За викладених обставин, оскаржувана ухвала винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 липня 2019 року.

Головуючий Судді: