РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Красновського В.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.08.1996 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину F ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини фактично припинені, так як сторони мають різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне життя стало неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, примирення не можливе, позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, та також визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири за адресою: м.Херсон, проспект Святих Кирила та Мефодія (Димитрова), 15/2, кв.194.

Ухвалою суду від 05.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зFявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зFявився, в матеріалах справи мається нотаріально посвідчена заява відповідача, якою він підтверджує факт відсутності сімейних відносин, сторони не ведуть спільне господарство, також відповідач надає згоду на позбавлення його права користування житлом за адресою: АДРЕСА_1. Матеріалих та інших претензій до позивача відповідач не має. У судове засідання зFявитись не можу, просить справу розглянути за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.08.1996 року, згідно актового запису про шлюб F370, зробленого Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона.

Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину F ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно актового запису про народження F189, зробленого 25.03.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні.

Згідно свідоцтва про право власності від 22.11.2005 року Фонду комунального майна м.Херсона квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Згідно договору дарування від 03.10.2006 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 подарували ОСОБА_1 2/3 частини квартири F194 за адресою: м.Херсон, вул.Димитрова, 15/2.

З відомостей Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради встановлено підтвердження згідно Реєстру територіальної громади міста Херсона відомостей щодо місця реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно акту про не проживання F160 від 30.11.2018 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з грудня 2008 року по теперішній час, його місцезнаходження не відомо.

Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, різні погляди на життя. Спору майнового спору на сьогоднішній день між сторонами не існує.

Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дитини, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімFї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімFї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки шлюб між сторонами підлягає розірванню, також судом встановлено відсутність відповідача з грудня 2008 року у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Керуючись ст. ст.12, 13, 19, 81, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.109,110,112 СК України, ст.ст.71, 72, 150 ЖК УРСР, ч.2 ст.405 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.08.1996 року Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, актовий запис F370.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщення квартири за адресою: м.Херсон, проспект Святих Кирила та Мефодія (Димитрова), 15/2, кв.194.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан