У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

11 лютого 2019 року місто Київ

Подільський районний суд м.Києва у складі судді Ларіонової Н.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Київбуд» про визнання права власності, витребування грошових коштів (майна) та відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить: 1) визнати право власності на грошові кошти (майно), не виплачені позивачу відповідачем ТОВ «УК «Київбуд» у вигляд пені за прострочення будівництва за договором купівлі-продажу майнових прав від 30.08.2014 р. в розмірі 504 384,74 грн.; 2) зарахувати частину суми позовних вимог в розмірі 62 240,0 грн. в рахунок заборгованості позивача перед відповідачем за даними Договорами; 3) визнати зарахування частину суми позовних вимог в розмірі 62 240,0 грн. в рахунок заборгованості позивача з розстрочки за даними Договорами; 4) витребувати у відповідача довідку про 100% оплату майнових прав згідно даних Договорів; 5) стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти (майно) в розмірі 442 144,74 грн.; 6) стягнути з відповідача пеню в розмірі 414 716,82 грн.; 7) стягнути з відповідача суму в розмірі 62 240,0 грн.; визнати дії відповідача з невиплати пені позивачу протиправними та зобов`язати припинити дії та виплачувати належні позивачу кошти; 8) визнати будівництво об`єкту нерухомого майна простроченим; 9) визнати правочини недійсними в частині; 10) стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 31 500,0 грн.

Ухвалою від 11.02.2019 р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Одночасно з позовом позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом: 1) заборони відповідачу вчиняти, а держателю державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців реєструвати припинення ТОВ «УК «Київбуд» до виконання ним рішення суду у цій справі; 2) зобов`язання ДФС України надати вчичерпну інформацію про всі відкриті рахунку у фінансових установах, що належать ТОВ «УК «Київбуд»; 3) визнання права позивача на час, поки рішення суду в справі не вступило в законну силу, сплачувати місячні платежі з розстрочки за договором від 30.08.2014 р. на депозитний рахунок суду.

На підставі ст.153 ч.1 ЦПК України заява розглянута без повідомлення учасників справи.

Згідно ст.149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається в разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі його задоволення.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є стягнення з відповідача сум, визнання за позивачем права власності на грошові кошти та оспорювання окремих положень укладених між сторонами Договорів купівлі-продажу майнових прав від 30.08.2014 р.

Види забезпечення позову, про які просить позивач у пунктах 2 та 3, не передбачені ст.150 ч.1 ЦПК України, якою визначений вичерпний перелік видів забезпечення позову.

А відтак, твердження позивача про те, що незабезпечення позову видами, про які просить позивач у своїй заяві, унеможливить виконання судового рішення, яке може бути постановлено на користь позивача, є безпідставним і не може вважатись також і співмірним для захисту прав позивача в межах даного провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає, а тому задоволенню вона не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.153, 353 ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Київбуд» про визнання права власності, витребування грошових коштів (майна) та відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова