Номер провадження: 22-ц/813/945/19
Номер справи місцевого суду: 511/1221/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

від позивача ОСОБА_4 F не зFявились,

переглянувши справу F511/1221/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення авансу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2018 року у складі судді Панчука А.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4, звернувшись 1 червня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 домовилась про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого по провулку Квітковому, 2а в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, передала на протязі 2014-2015 років в рахунок майбутнього розрахунку грошові кошти в сумі 2660 доларів США, проте договір купівлі-продажу не укладено з незалежних від неї причин, кошти не повернуто. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 69521,27 грн., що еквівалентно 2660,00 доларів США переданого авансу; стягнути судові витрати (а.с.2).

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 5 червня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.30).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, зазначивши, що отримані кошти є завдатком, який не підлягає поверненню, так як від купівлі-продажу будинку відмовилась сама ОСОБА_4

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2018 року позов задоволено (а.с.90).

Висновок суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 не була власником будинку та не мала повноважень на його відчуження, передані ОСОБА_4 ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2660,00 доларів США є авансом, який підлягає поверненню в силу не укладення правочину щодо відчуження нерухомого майна.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у звFязку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.92-95).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права полягає у неправильному визначені правової природи переданих грошових коштів.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник в інтересах ОСОБА_4 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що передані грошові кошти є авансом, який підлягає поверненню.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Згідно Договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідченого нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області 24 травня 1977 року, зареєстрованого в реєстрі за F988, ОСОБА_6 купила Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по провулку Квітковому, 2 в с. Лиманське Роздільнянського району Одеської області (а.с.8,9).

ОСОБА_6 померла 6 червня 2000 року (а.с.10).

Спадщина на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6, зокрема, на житловий будинок, розташований по провулку Квітковому, 2 «а» в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, в нотаріальному порядку спадкоємцями отриманням свідоцтва про право на спадщину не оформлена (а.с.75, 76).

Згідно розписки, датованої 28 вересня 2015 року, ОСОБА_2 взяла 2660,00 доларів США «завдаток» за будинок по провулку Квітковому, 2 «а» (а.с.3).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, правильно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обгрунтованого висновку щодо природи переданих ОСОБА_4 ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 2660,00 доларів США як авансу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Поняття завдатку визначено у статті 570 ЦК України, відповідно до положень якої завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовFязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ст.570 ЦК України).

У розумінні поняття завдатку, такий виконує наступні функції: 1) платіжну, яка полягає у тому, що завдаток видається у рахунок належних з боржника за договором платежів (тобто, завдаток є частиною суми, яку боржник зобовFязаний сплатити кредитору за основним договором; 2) забезпечувальну, яка проявляється в тому, що видача завдатку стимулює боржника до належного виконання основного зобовFязання, оскільки у разі порушення забезпеченого завдатком зобовFязання з вини боржника завдаток залишається у кредитора (абз.1 ч.1 ст.571 ЦК); водночас стимулююча дія завдатку певною мірою спрямована і на кредитора, який у разі порушення основного зобовFязання з його вини повинен повернути боржникові завдаток і додатково сплатити суму у розмірі завдатку чи його вартості (абз.2 ч.1 ст.571 ЦК); 3) підтверджувальну, суть якої зводиться до того, що видача завдатку засвідчує факт укладення основного договору.

Судова практика виходить з того, що при укладенні договору сторона сплачує іншій стороні грошову суду в рахунок належних з неї за цим договором платежів. Аванс, як і завдаток, виконує платіжну функцію, авансу не притаманна забезпечувальна функція. Вважається, що сума, сплачена боржником в рахунок належних з нього платежів, є авансом, якщо при її сплаті не було встановлено, що вона є завдатком. Іншими словами, для того, щоб грошова сума, сплачена боржником у рахунок належних з нього платежів, кваліфікувалася як завдаток, це має бути прямо обумовлено при її сплаті та оформлено договором. Якщо ж певна грошова сума сплачена, але не визначено її правового режиму (тобто чи є вона завдатком чи авансом), вважається, що це є аванс і правові наслідки статті 571 ЦК в цьому випадку не застосовуються.

Передані ОСОБА_4 ОСОБА_2 грошові кошти є авансом, оскільки договір щодо завдатку у належній формі не оформлено, відповідно, передані кошти не виконують забезпечувальну функцію, правові наслідки статті 571 ЦК України в даному випадку не застосовуються.

Правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд F

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення авансу F залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_7