Справа № 346/2206/19
Провадження № 2/346/1414/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що її батько ОСОБА_3 був власником будинковолодіння АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер та після його смерті вона, позивач прийняла спадщину. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документа на вище вказане будинковолодіння.

Уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати за нею, позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - батька ОСОБА_3 , право власності на на нерухоме майно: житловий будинок (літ.«А»), господарські будівлі і споруди: літню кухню (літ«Б»), сарай (літ.«В»), сарай (літ. «Г»), гараж ( літ. «Д»), вбиральня (літ. «Ж»), сарай (літ. «З»), навіс (літ.«К»), огорожа ( №1-2), що за адресою АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 220 300 (двісті двадцять тисяч триста) грн..

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив на позов, в котрому зазначила, що після смерті ОСОБА_3 спадщину, яка відкрилась після його смерті, вона не приймала, на неї та на обов`язкову частку не претендує, а позивач ОСОБА_1 взяла під охорону спадкове майно та вступила в управління ним. Вважає та визнає позивача власницею будинку АДРЕСА_1

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції Українипередбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідност. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Відповідно дост. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідност. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно дост. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 побудований на виділеній для цього земельній ділянці до 1992 року, батьком позивача і належав до суспільної групи - робітничого двору, що підтверджується довідкою, виданою Струпківською сільською радою Коломийського району від 21.06.2018 року № 734 та випискою із погосподарської книги (а.с.6,15).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 23.10.2018 р. № 62727 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському МБТІ право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.(а.с.16)

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_3 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 19 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 18 (а.с.8)

ОСОБА_3 з дня народження і по день своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент його смерті разом з ним були зареєстровані по відношенню до померлого: дружина - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою, виданою Струпківською сільською радою від 21.06.2018 року № 734(а.с.6)

Спадкодавець ОСОБА_3 склав заповіт відповідно до якого заповів все своє майно позивачу ОСОБА_1 . Даний заповіт 15.08.2005 року посвідчено секретарем Струпківської сільської ради Коломийського району за реєстровим номером 84, який не змінювався і не скасовувався, що підтверджується довідкою Струпківської сільської ради від 21.06.2018 року № 734.(а.с.7)

Після смерті ОСОБА_3 , відповідно до ст. 1216, 1218, 1220,1223,1233 ЦК України відкрилася спадщина за вищевказаним заповітом, укладеним на користь ОСОБА_1 .

У відповідності до ст.ст. 1269,1270 ЦК України позивач прийняла вказану спадщину, оскільки у межах встановленого законом строку подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вступила в управління спадковим майном та взяла його під охорону, що підтверджується довідкою Струпківської сільської ради від 21.06.2018 року № 734 та копією спадкової справи .

Дружина спадкодавця, а мама позивача ОСОБА_2 , на частку в майні подружжя та на обов`язкову частку в спадщині не претендує, про що підтвердила своєю заявою поданою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини, після смерті ОСОБА_3 позивач зверталась до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У відповідності до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус витребував подати правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на житловий будинок. Однак надати витребувані документи позивач невзмозі, в зв`язку з тим, що її батько, ОСОБА_3 , не здійснив державну реєстрацію права власності на житловийбудинок. У зв`язку з чим нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок відмовлено.(а.с.17)

За замовленням позивача ОКПКоломийське МБТІ 09.11.2018 року проведено технічну інвентаризацію будинковолодіння.(а.с.12-14)

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, що набуті до набрання чинності цим Законом згідно з чинними у той час нормативно-правовими актами, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, протее виникнення права власності на будинки, споруди не залежало віддержавної реєстрації до часу набраннячинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Записи у погосподарських книгах визнаються в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За змістом наведених норм виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом №1952-IV нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права.

Враховуючи, що спірний житловий будинок побудований в 1969 році на виділеній для цього земельній ділянці, за наявності технічного паспорту, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, що надає можливість використання даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, наявні правові підстави для визнання права власності на домоволодіння за ОСОБА_1 , спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом.

Згідно висновку про незалежну оцінку вартості спадкового нерухомого майна, виконаного 16 січня 2019 року суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 ринкова вартість вище зазначеного майна становить 220 300 гривень.(а.с.18-19)

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 судом не встановлено, відповідач не заперечує щодо задоволення даного позову, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1221- 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на нерухоме майно: житловий будинок (літ.«А»), та господарські будівлі і споруди : літню кухню (літ«Б»), сарай (літ.«В»), сарай (літ. «Г»), гараж ( літ. «Д»), вбиральня (літ. «Ж»), сарай (літ. «З»), навіс (літ.«К»), огорожа ( №1-2), що за адресою АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 220 300, (двісті двадцять тисяч триста) грн., що залишились після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Струпків Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Суддя Беркещук Б. Б.