ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1011/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Медведчук Н.А.,

з участю: представника позивача Голдзіцької О.К.,

відповідача ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/19554/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2019 року (суддя Стефанишин С.Л., повне судове рішення складено 22 березня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

09 жовтня 2017 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 10 червня 2017 року близько 11 год. на тротуарі біля будинку №25 по вул АДРЕСА_1 Підпілля у м. Хмельницькому його діти ОСОБА_4 і ОСОБА_3 встановили звукопідсилюючу техніку та на духових інструментах виконували українські народні музичні твори для мешканців міста з метою покращення своїх професійних здібностей. ОСОБА_1 кинула в сторону дітей пластикову пляшку з невідомою речовиною, а згодом вилила її вміст на апаратуру, що спричинило замикання мережі та вивело з ладу обладнання. Її дії супроводжувались нецензурною лайкою.

Вказаними діями відповідачки йому заподіяна матеріальна шкода у розмірі 14350 грн, оскільки змушений був купити нову апаратуру, та моральна шкода, так як внаслідок пошкодження майна і хуліганських дій ОСОБА_1 по відношенню до дітей переніс хвилювання, нервовий стрес, моральні страждання, що йому протипоказано як інваліду війни ІІ групи. На відшкодування моральної шкоди позивач просив стягнути 20000 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 14350 грн, моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2018 року за заявою ОСОБА_1 заочне рішення скасовано, а справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2019 року в позові відмовлено.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає безпідставним висновок суду, що вини ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення не встановлено. Судом не взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які вказують на заподіяння відповідачкою йому шкоди внаслідок пошкодження майна.

У засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримала. ОСОБА_1 та її представник визнали апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм

матеріального права.

Cудом першої інстанції правильно встановлено, що 10 червня 2017 року близько 11 год. на тротуарі біля будинку №25 по вул. Проскурівського Підпілля у м. Хмельницькому діти позивача ОСОБА_4 2005 року народження та ОСОБА_3 2007 року народження у присутності та під контролем батька ОСОБА_3 встановили звукопідсилюючу техніку та на духових інструментах виконували українські народні музичні твори для мешканців міста з метою покращення своїх професійних здібностей.

ОСОБА_1 заважала музика і вона влаштувала суперечку, під час якої кинула в сторону дітей пластикову пляшку з водою, а згодом вилила її вміст на апаратуру.

Відповідно до технічного висновку №2290 від 13 червня 2017 року в результаті дослідження звукової колонки №6, яка належить ОСОБА_3 , виявлено, що в результаті потрапляння рідини на плату вийшов з ладу підсилювач звуку.

Вартість ремонту та налаштування духових музичних інструментів склала

650 грн, що підтверджується дефектним актом-кошторисом від 15 червня 2017

року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 22 вересня 2017 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КпАП України на підставі ст.ст. 38, 283, 284 КпАП України у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При відмові в позові суд виходив з того, що позивачем не доведено завдану йому майнову та моральну шкоду, їх розмір, протиправність дій відповідачки, причинний зв?язок між ними. ОСОБА_1 довела відсутність своєї вини у пошкодженні майна позивача.

Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

На думку колегії суддів, протиправність поведінки ОСОБА_1 , заподіяння шкоди ОСОБА_3 і причинний зв`язок між протиправністю поведінки відповідачки і заподіяною шкодою встановлені на підставі досліджених судом доказів - матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КпАП України щодо ОСОБА_1 .

Із пояснень очевидців події ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і показань свідків у суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 під час суперечки з приводу виконання дітьми позивача музичних творів на духових інструментах вилила вміст пляшки, яку принесла, на апаратуру, внаслідок чого сталося замикання.

Відповідно до технічного висновку №2290 від 13 червня 2017 року (а.с.7) в результаті дослідження звукової колонки №6, яку надав на дослідження ОСОБА_3 , виявлено, що в результаті потрапляння рідини на плату вийшов з ладу підсилювач звуку.

Причина виходу з ладу акустичної системи внаслідок потрапляння рідини і неможливість її відновлення підтверджується також технічним висновком №0814 від 14 серпня 2917 року, наданим в апеляційному суді.

Належних доказів того, що шкоду завдано не з її вини відповідачка не надала.

Однак, позивач не довів належними і допустимими доказами розмір

заподіяної матеріальної шкоди.

Із змісту наведеного вище висновку вбачається, що вартість ремонту

апаратури можливо встановити при більш детальному дослідженні.

Дефектний акт-смета від 15 червня 2017 року зачистки і правки духових інструментів (а.с. 9) не містить зазначення причини проведення таких робіт.

Товарний чек від 15 червня 2017 року (а.с.8) і надані у засіданні апеляційного суду рахунок і накладна №615 від 15 червня 2017 року про придбання комбопідсилювача не містить зазначення прізвища особи, яка придбала це майно.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправністю поведінки заподіювача шкоди і заподіяною шкодою.

За змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, правильним є висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем розміру матеріальної шкоди і відмова з цих підстав в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги правильний висновок суду в цій частині не спростовують.

Разом з тим, висновок суду про відмову в позові про стягнення моральної шкоди є помилковим.

Доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 1 і п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 і п. 9 постанови від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 по відношенню до малолітніх дітей і пошкодження майна ОСОБА_3 , який є інвалідом війни ІІ групи, переніс хвилювання, нервовий стрес, моральні страждання. В результаті йому заподіяна моральна шкода.

З урахуванням характеру заподіяння моральної шкоди, характеру та об`єму моральних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, на відшкодування моральної шкоди з відповідачки підлягає стягненню 3000 грн.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову. В решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

На підставі ч. 1, ч. 7 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судовий збір у сумі 240 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 березня 2019 року в частині відмови в позові про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_3 ) на відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі грн).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1600 грн (одна тисяча шістсот грн).

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

Суддя /підпис/ Т.О.Янчук

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай