У Х В А Л А

"25" липня 2019 р. Справа153/1084/19

Провадження2-з/153/2/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області цивільну справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» про забезпечення позову до подачі подання державного виконавця про визначення частки майна божника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Енергоінвест» звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить вжити заходів забезпечення позову (подання державного виконавця) про визначення частки майна ОСОБА_1 у майні, яким він спільно володіє з дружиною ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що розміщені на рахунках, відкритих у банках або інших фінансових установах, належні ОСОБА_2 . Вжити заходів забезпечення позову (подання державного виконавця) про визначення частки майна ОСОБА_1 у майні, яким він спільно володіє з дружиною ОСОБА_2 шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню будь-якого належного їй рухомого та нерухомого майна, а також корпоративних прав.

Заява мотивована наступним: 02 червня 2017 року начальником Ямпільського районного відділу юстиції Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження №54061621 на підставі ухвали Господарського суду Вінницької області № 902/4/17 від 22.02.2017 року та виконавче провадження №54061746 на підставі наказу Господарського суду Вінницької області від22.02.2017 р. щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «Енергоінвест» суми боргу в розмірі 817 236, 76 грн. та 17 466, 36 грн. відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

З офіційних інформаційних реєстрів заявнику стало відомо, що дружина боржника ОСОБА_2 володіє нерухомим майном та корпоративними правами ПрАТ «Ямпільське автотранспортне підприємство», ТОВ «Автобус» Фермерське господарство «Підлісівське».

З огляду на те, що у ОСОБА_1 майно, на яке можливо звернути стягнення відсутнє, ТОВ «Енергоінвест» подано відповідну заяву до Ямпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області щодо подання останнім до суду заяви про визначення частки майна боржника у майні, яким він спільно володіє з дружиною ОСОБА_2 та звернути стягнення на частку майна боржника у майні, яким він спільно володіє з дружиною ОСОБА_2 . Начальником Ямпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області повідомлено заявника про те, що подання готується та буде подане до Ямпільського районного суду Вінницької області в порядку визначеному чинним законодавством. У разі винесення судом рішення про визначення частки майна ОСОБА_1 , яким він спільно володіє з дружиною ОСОБА_3 . Ямпільський ДВС ГТУЮ у Вінницькій області фактично буде позбавлений можливості накласти арешт на частку майна боржника, якою він спільно володіє з дружиною, а отже задовольнити грошові вимоги стягувачів ТОВ «Енергоінвест» та ОСОБА_4 у зведеному виконавчому провадженні №54088243 буде неможливо.

При цьому, представник заявника посилався на вимоги ст.ст. 149,150 ЦПК України, якими на його думку, врегульовано дане питання.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Законом не встановлено порядку розгляду заяв про забезпечення в межах розгляду справи за поданням державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а тому суд вважає за можливе розглянути дану заяву в судовому засіданні без виклику учасників справи в порядку, встановленому судом.

Слід зазначити, що у ст.ст.149-153 ЦПК України містяться положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Розгляд вищевказаного подання проводився судом за ст.443 ЦПК України Розділу 6 "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) " - що взагалі не передбачає можливості застосування до даних питань такого інституту цивільного процесу як "забезпечення позову", а аналогія процесуального законодавства не допускається. Таким чином, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів «забезпечення подання державного виконавця».

Також слід зазначити, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст.8 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

У розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 07 листопада 2002 року).

Повноваження судів першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Слід зазначити, що чинний ЦПК України містить в собі положення виключно щодо забезпечення позову, а також, в окремих статтях, а саме ст.ст. 149, 431 435, 444, 477 ЦПК України прямо зазначає про право суду вжити заходи щодо забезпечення позову виключно у випадках: при відстроченні або розстроченні виконання судового рішення, при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення або ж за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Право суду забезпечити позов під час розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - законом не передбачено.

Ураховуючи, що в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст.149-153 ЦПК України, вживати заходи забезпечення подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд в такому випадку, вийде за межі своїх процесуальних повноважень.

Вказане може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом, оскільки ухвала про забезпечення скарги на дії державного виконавця буде прийнята судом поза межами його компетенції, тому у розумінні цих норм не можна визнати, що ухвала постановлена «судом, встановленим законом».

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.10.2017 року у справі №296/4819/17.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника заявника про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-153, 182, 259, 260, 443 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» про забезпечення позову до подачі подання державного виконавця про визначення частки майна божника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.М.Дзерин