печерський районний суд міста києва
Справа № 757/315/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Бортницька В.В. з участю секретаря Бондаренко О.В., представника боржника ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

22.05.2018 до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва територіального управління юстиції у місті Києві Кравцової О.С., в якій він просить:

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві Кравцової Олени Сергіївни про арешт коштів боржника, а саме рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» для нарахування заробітної плати ОСОБА_2 за основним місцем роботи - ПАТ «Укрзалізниця»; у неналежному повідомленні ОСОБА_2 про винесення процесуальних документів по виконавчому провадженню ВП № 56183520;

частково скасувати Постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві Кравцової Олени Сергіївни про арешт коштів боржника від 24.04.2018 в частині стягнення 1 063,12 грн., що перевищує суму зазначену в виконавчому листі №757/315/17-ц від 09.01.2018 - 10 523,84 грн;

визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві Кравцової Олени Сергіївни про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 11.05.2018 у розмірі 740,26 грн.;

зобов`язати старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві Кравцової Олени Сергіївни повернути ОСОБА_2 неправомірно стягнуту суму за проведення виконавчих дій у розмірі 740,26 грн. та неправомірно стягнуту суму штрафів у розмірі 1 063,12 грн.

В обґрунтування скарги зазначає, що 16.04.2018 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/315/17-ц від 09.01.2018 виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 10 523,84 грн. Постановою державного виконавця від 24.04.2018 накладено арешт на майно ОСОБА_2 з рахування виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 12 327,22 грн. Вказану постанову ОСОБА_2 не одержував, лише 04.05.2018 державним виконавцем було відправлено йому постанову від 24.04.2018 про арешт майна боржника, яка одержана 10.05.2018, після сплати ОСОБА_2 суми стягнення за виконавчим провадженням. Зазначені обставини є свідченням недотримання державним виконавцем порядку своєчасного повідомлення сторін виконавчого провадження. Крім того, державним виконавцем замість направлення постанови про відкриття виконавчого провадження за місцем роботи боржника - ПАТ «Укрзалізниця» та щомісячного утримання 20 % з його заробітної плати, виконавцем було повністю арештовано майно ОСОБА_2 . Крім того, постановою державного виконавця від 11.05.2018 з ОСОБА_2 було стягнуто витрати виконавчого провадження при примусовому виконанні у розмірі 740,26 грн. Однак, оскільки боржником добровільно сплачено суму боргу, підстав для стягнення витрат виконавчого провадження не вбачалось підстав.

В судовому засіданні представник боржника вимоги скарги підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник стягувача до судового засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи строки розгляду скарги визначені ст. 449 ЦПК України та положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України щодо наслідків неявки учасників виконавчого провадження, суд ухвалив проводити розгляд скарги у відсутність представника стягувача.

Державний виконавець у запереченнях до скарги зазначила, що на виконанні у Печерському районному ВДВС м. Києві ГТУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу у розмірі 10 523,84 грн. 16.04.2018 відкрито виконавче провадження. Постанову про відкриття провадження направлено боржнику, яка не була вручена під час доставки. Копія постанови про відкриття провадження надсилалась простою кореспонденцією, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». 24.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. В силу положень ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» при накладені арешту ураховується також сума виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів. 11.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв`язку з фактичним виконанням.

Суд дослідивши скаргу та додані до неї документи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено, що на примусовому виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження № 56183520 щодо примусового виконання виконавчого листа № 757/315/17-ц від 09.01.2018 виданого Печерським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу у розмірі 10523,84 грн.

16.04.2018 державним виконавцем відкрито виконавче провадження за вказаним судовим рішенням. Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

16.04.2018 державним виконавцем направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві про надання інформації про транспортні засоби зареєстровані за боржником.

24.04.2018 державним виконавцем, винесено постанову про арешт майна боржника.

24.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна коштів боржника. Копії якої направлено до ПАТ КБ «Приватбанк, ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Ощадбанк», ПАТ «Укргазбанк», ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Райффайзен банк аваль» до виконання.

Державним виконавцем було накладено арешт у розмірі 12327, 22 грн, з яких 10523,84 грн - борг, 1052,38 грн - виконавчий збір, 740, 26 грн - витрати виконавчого провадження.

10.05.2018 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти у розмірі 12316,48 грн.

11.05.2018 державним виконавцем винесено постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 740,26 грн.

11.05.2018 державним виконавцем винесено розпорядження про перерахунок коштів № 56183520. Крім того, 11.09.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв`язку з фактичним виконанням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною два статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За змістом ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Частинами 2 та ст. 42 Закону передбачено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи докази надані ОСОБА_2 на підтвердження обставин викладених в скарзі, стверджувати про порушення його під час виконавчого провадження з виконання судового рішення № 757/315/17-ц не вбачається. Дії державного виконавця були направлені на виконання судового рішення, а здійснення виконавчих дій були вчинені, зокрема щодо стягнення витрат виконавчого провадження та штрафу, у відповідності до вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

За цих підстав, на даний час відсутні порушення прав заявника, що стверджує необґрунтованість вимог скарги.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 353, 354, 355, 447, 448, 449, 451 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволені скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ТУЮ в м.Києві Кравцової Олени Сергіївни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Бортницька