г Інгулецький районний суд міста ОСОБА_1 Дніпропетровської області
Справа № 213/2107/18
Номер провадження 2/213/115/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

26 лютого 2019 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.

секретар судового засідання Ладухіна І.С.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Українська товарна біржа про визнання угоди обміну нерухомості дійсною та виконаною,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 17.10.1998 між їх покійною матір,ю ОСОБА_5, яка діяла за себе та за неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка діяла за себе з дозволу батьків та ради опіки, з однієї сторони, та ОСОБА_4 з другої сторони, було укладено угоду обміну нерухомості, відповідно до якої ОСОБА_5 свою квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, пр.Перемоги, 21-32 передала у власність ОСОБА_4, а ОСОБА_4 свою квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, пр.Перемоги, 33-58 передала у власність ОСОБА_5, яка 01.12.1998 подарувала позивачам 1/3 частку вказаної квартири на підставі договору дарування частини квартири. Позивачі не мають можливості реалізувати свої права щодо розпорядження власністю, оскільки вказана угода не посвідчена нотаріусом, тому просять суд поновити їм строк звернення до суду з вищезазначеним позовом та визнати вказану угоду обміну дійсною та виконаною.

Провадження у справі відкрито 18.09.2018 та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

За клопотанням позивачів витребувано від ДФС України відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_4

Відповідач повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, відзив на позов не подала.

Позивачі в судове засідання не з,явились, повідомлені належним чином. При цьому позивач ОСОБА_3 довірив представництво своїх інтересів в суді ОСОБА_7, ОСОБА_2 (а.с37), позивач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с.38).

Належним чином повідомлений представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_8 надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.78).

Третя особа Українська товарна біржа - неодноразово повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, передбачений ст.128 ЦПК України порядок її виклику до суду дотримано, але в судове засідання представник не з'явився, пояснень по суті позову не подав.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наданих доказів. Зі згоди представника позивачів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані стороною позивача докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Так, судом встановлено, що 17.10.1998 між ОСОБА_5, яка діяла за себе та за неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка діяла за себе з дозволу батьків та ради опіки (сторона 1 угоди ), та ОСОБА_4 (сторона 2 угоди) було укладено угоду обміну нерухомості, згідно з якою Сторона 1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 обміняла на квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, пр.Перемоги, 33-58, яка належала Стороні 2 (а.с.7).

При цьому права неповнолітніх дітей не були ущемлені, оскільки, як вбачається з угоди, обмін житла було здійснено з дозволу органу опіки, до того ж, цією угодою однокімнатна квартира меншою площею була обмінена Стороною 1 на квартиру з більшою загальною та житловою площею.

01.12.1998 ОСОБА_5 подарувала позивачам - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 1/3 належну їй частку вказаної квартири на підставі договору дарування частки квартири (а.с.8).

Позивач ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про шлюб від 02.02.2007 змінила прізвище на «Жукова» (а.с.16).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 є стороною вказаної угоди.

Судом встановлено, що одна із сторін Угоди обміну нерухомості ОСОБА_5 померла 08.10.2012, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14).

Згідно з довідкою, виданою 12.06.2018 КП ДОР «Криворізьке БТІ» за № 162867, відповідно до архівної справи станом на 31.12.2012 квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована в реєстровій книзі 11ПВШ-29-5629 на імя ОСОБА_3, ОСОБА_6, яким 2/3 частки цієї квартири належать на праві спільної сумісної власності на підставі угоди обміну нерухомості, зареєстрованої 17.10.1998 на Криворізькій філії Товарної біржі «Українська», реєстраційний номер 006872, та 1/3 частка - на підставі договору дарування, посвідченого 01.12.1998 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4000 /а.с.10/.

Судом враховується, що позивачі є власниками нерухомого майна, але через неналежне оформлення договору обміну спірної квартири не можуть реалізувати своє право на вільне володіння та розпорядження належною їм квартирою.

Враховуючи, що одна із сторін договору - ОСОБА_5 померла, усунути порушення щодо нотаріального посвідчення угоди обміну нерухомості на цей час неможливо, тому для визнання угоди дійсною позивачі змушені звернутися до суду, оскільки у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди чинним законодавством не вимагається.

Також судом встановлено, що позивачі не знали про обовязковість нотаріального посвідчення угоди, оскільки на час укладення угоди були неповнолітніми. Про порушення свого права на розпорядження спірною квартирою позивачі дізналися тільки у травні 2018 року, коли звернулися до нотаріуса, та отримали розяснення щодо неможливості здійснення буд-яких угод з нерухомістю за відсутності належних правовстановлюючих документів. Тому суд вважає, що строк звернення до суду позивачами пропущено з поважних причин, у звязку з чим він підлягає поновленню.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.

На цей час позивачі не мають можливості реалізувати свої права щодо розпорядження власністю, оскільки вказаний договір не посвідчено нотаріусом, тобто не були виконані вимоги ст.227 ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст.227 ЦК України 1963р., договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Приписами ст.242 ЦК України 1963р. визначено, що до договору міни застосовуються правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Таким чином, встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору обміну житлового будинку (квартири), передбачені, ст.ст.241-242 ЦК України 1963 року, до якого відповідно застосовуються правила про договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири), передбачені ст.227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення угоди обміну нерухомості.

Відповідно до ст.153 ЦК України 1963р., договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.47 ЦК України 1963р., якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. На цей час правочини щодо купівлі-продажу нерухомості підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги стосовно визнання договору обміну квартири дійсним підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів щодо відчуження нерухомості, введені тільки з набранням чинності ЦК України 2003 року, тобто з 01.09.2004. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (17.10.1998) норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи, вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що істотні умови угоди виконані, угоду виконано повністю (обмін квартир відбувся), але її нотаріальне посвідчення не відбулось, оскільки сторонам не розяснили обовязковість нотаріального посвідчення.

Враховуючи, що угода фактично відбулася, сторони угоди всі свої зобовязання виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди на даний час неможливо, суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною, і задовольнити позов.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам. Водночас, оскільки судовий збір сплачено позивачами, та враховуючи характер позову, суд вважає, що судові витрати, зокрема щодо сплати судового збору, не розподіляються та покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст.47, 153, 227, 242 ЦК України 1963р., ст.ст. 204, 220, 267 ЦК України, ст.ст. 81, 228-229, 265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Поновити позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк звернення до суду з вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Українська товарна біржа, про визнання угоди обміну нерухомості дійсною та виконаною - задовольнити.

Визнати дійсною та виконаною угоду обміну нерухомості, укладену 17 жовтня 1998 року на товарній біржі «Українська», реєстраційний № 006872, між ОСОБА_5, яка діяла за себе та за неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 (на цей час ОСОБА_2) ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка діяла за себе з дозволу батьків та ради опіки, (Строна 1) та ОСОБА_4 (Сторона 2), відповідно до якої ОСОБА_5 обміняла належну їй однокімнатну квартиру житловою площею 17,2 кв.м, загальною площею 29,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 на належну ОСОБА_4, однокімнатну квартиру житловою площею 18,7 кв.м, загальною площею 32,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_4.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивачі: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, 50102, АДРЕСА_5;

ОСОБА_3 - РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Кропивницького, 21а, гуртожиток, мешкає за адресою: 50102, АДРЕСА_6;

Відповідач: ОСОБА_4 50102, м. Кривий Ріг, пр. Перемоги, 21-50;

Третя особа: Товарна біржа «Українська» 69035, м. Запоріжжя, вул. Леніна, 75, к.213.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2019 року.

Суддя О.М. Нестеренко