441/1314/18 2/441/92/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

секретаря судового засідання - Цап І.М.,

за участю: позивача - відповідача ОСОБА_1 , її представника - ОСОБА_2 ,

відповідача - позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з квартири та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.08.2018 звернулася з позовом про виселення з квартири свого сина ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що він будучи зареєстрованим і проживаючим за вказаною адресою систематично порушує правила суспільного співжиття, вчиняє відносно неї протиправні дії, застосовує фізичне насильство, спричиняє їй тілесні ушкодження та побої, що підтверджується численними зверненнями в поліцію, а також нищить майно в квартирі у зв`язку з чим вона вимушена покинути свою квартиру та винаймати інше житло.

Позивачка зазначає, що у вересні 2016 року вона зверталася до суду з позовною заявою про виселення ОСОБА_3 , із належної їй квартири, однак рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.11.2016 в задоволенні позову їй було відмовлено через відсутність належних та допустимих доказів перешкоджання їй вільно володіти та користуватися своєю квартирою.

Відповідач не дивлячись на неодноразові попередження надалі продовжує створювати їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням, вжиті до ОСОБА_3 заходи попередження і громадського впливу не дали позитивних результатів, що робить неможливим для неї проживання з ним в одній квартирі, тому вона знову змушена звернутись з позовом до суду.

18.09.2018 із зустрічним позовом до суду звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та просив встановити порядок користування квартирою у якій просить виділити йому у користування кімнату площею 7,6 кв.м., а ОСОБА_1 кімнату площею 17,1 кв.м., кухню, коридор та кладову залишити у їх спільному користуванні (а.с.127-131)

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 20.09.2018 справи об`єднано в одно провадження.

В суді позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених у ньому, пояснивши, що позивачка ОСОБА_1 отримала дану квартиру в дарунок від ОСОБА_4 , просять про виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що вона є власницею спірного жилого приміщення, а відповідач без достатніх правових підстав не впускає її у власну квартиру, закриває вхідні двері на замок із середини умисно залишає ключі у серцевині вхідного замка, тим самим перешкоджаючи законному власнику користуватися житлом, на неодноразові попередження суду та працівників поліції не реагує, таким чином відповідач своїми вчинками порушує її права, як власника.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 , в судовому засіданні позов не визнав.

Крім того, пояснив, що вони з позивачкою фактично не спілкуються, кожен живе своїм життям, між ними не виникало конфліктів, які б вказували на чиюсь протиправну поведінку, а тому позов про його виселення є безпідставним і надуманим. В первісному позові просив відмовити, а його зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши позивачку - відповідачку, її представника, відповідача - позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно вимог ст.ст. 383, 386 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї тощо. У випадку порушення свого права власності, власник може звернутись до суду за захистом свого права власності.

За ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Так, із пояснень сторін та матеріалів цивільної справи видно, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 30.10.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 2375, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3324344 від 13.04.2004 (а.с.11-13)

Із долученої копії будинкової книги (а.с.14-16) видно, що у спірній квартирі АДРЕСА_1 крім позивачки - відповідачки з 09.04.2010 зареєстрований відповідач - позивач ОСОБА_3 .

Факт неправомірної поведінки відповідача - позивача щодо своєї матері підтверджується офіційними попередженнями, застереженнями працівників поліції згідно неодноразових письмових звернень ОСОБА_1 (а.с.17-21, 45-92)

Згідно копій актів комісії КП «МКГ» від 22.08.2016, 26.06.2018 (а.с.24-25) в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 проведено огляд квартири ОСОБА_1 та встановлено те, що син ОСОБА_3 наніс матеріальної шкоди своїй матері ОСОБА_1 , а саме розбив скло в міжкімнатних дверях, поламав дверну ручку, пошкоджене в середині дверне полотно. Також комісією було виявлено вм`ятини на вхідних дверях та виламана дверна ручка, висвердлені діри в дверях з коридору до кухні.

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 01.02.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Вирок набрав законної сили (а.с.31-32)

Згідно копії технічного паспорта (а.с.135-136) видно, що квартира АДРЕСА_1 розташована на другому поверсі двоповерхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею - 24,7 кв.м., загальна площа квартири - 41,5 кв.м.

Отже, в суді доведено, що спірна квартира АДРЕСА_1 належить позивачці - відповідачці на праві приватної власності, що вона натепер згоди на проживання відповідача - позивача у житлі не дає, з огляду на те, що останній систематично чинить їй перешкоди у користуванні та розпорядженні такою, вона, щоб уникнути непередбачуваних наслідків вимушено винаймає окремо житло, а отже порушене право позивача на користування та розпорядженням належним їй майном підлягає захисту, тому в частині первісного позову суд вважає позов підлягаючим задоволенню (а.с.42-98)

Суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову, оскільки власниця квартири не бажає спільно проживати з відповідачем, хоч він є її сином, з пояснень ОСОБА_1 він має окремий будинок в якому проживає її колишній чоловік і батько відповідача, про наявність будинку не заперечував і сам відповідач ОСОБА_3 , тобто він має інше житло в АДРЕСА_3 (а.с.111)

Ту обставину, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 сплачував комунальні послуги за квартиру суд приймає до уваги, однак таке не є підставою для задоволення зустрічного позову, оскільки, як доведено в суді, протягом останніх років у квартирі проживав сам ОСОБА_3 , користувався комунальними послугами, тому його обов`язок був належним чином сплачувати всі витрати за надання послуг.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача - позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст.116, 150, 156, 157 ЖК УРСР, ст.ст. 15, 316, 317, 319, 321, 391, 406 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 90, 133, 137, 141, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із належної ОСОБА_1 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір 704 грн.80 коп.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено «15» липня 2019 року.

СуддяН. І. Яворська