Дата документу 13.05.2019
Справа № 501/3766/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді – Смирнова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у загальному порядку, у м. Чорноморськ Одеської області цивільну справу № 501/3766/18

за позовом ОСОБА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2

третя особа: орган опіки та піклування в особі виконкому Чорноморської міської ради Одеської області

предмет та підстави позову: про встановлення місця проживання малолітніх дітей,

учасники справи - не з'явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

17.12.2018 року позивач ОСОБА_1(далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про встановлення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які народилась від шлюбних відносин з відповідачем, та після припинення подружніх стосунків між сторонами проживають з позивачкою. Але між сторонами виникають суперечки із-за місця проживання дітей, відповідач не може погодитись з тим, що діти вирішили проживати з матір’ю. Тому позивач звернулась до суду.

Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, відзив на позовну заяву не наддав, до суду не з'явився (а.с. 23, 52, 55, 63-64, 66-67).

Третя особа надала висновок відповідно до спірного питання, та заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи (а.с.68-69).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та його представник про час та місце розгляду справи були повідомлено належним чином, в судове засідання не з'явились. Представник надала суду заяву згідно з якою позовну заяву підтримала у повному обсязі та наполягала на її задоволені, просила справу слухати у її відсутності.( а.с. 57).

Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився, від 19.03.2019 року надавав суду заяву про те, що з позовними вимогами не згоден, інших заяв відповідач до суду не надходило (а.с. 23, 52, 55, 63-64, 66-67).

Третя особа була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явилась, надала до суду висновок (а.с. 68-69).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.01.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 21).

Ухвалою суду від 18.04.2019 року було закінчено підготовче засідання та призначено до розгляду в загальному порядку (а.с. 59).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 250956 сторони перебували в зареєстровану шлюбу (а.с.8).

Відповідно до копії рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 червня 2014 року по справі № 501/731/14 шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с.9).

Відповідно до копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилась ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5, батьками яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10, 11).

Відповідно до довідки Чорноморської загальосвітньої школи № 7 ОСОБА_4 відвідує 2-дж клас (а.с.14).

Відповідно довідок дитячої поліклініки діти перебувають на обліку за адресою – АДРЕСА_3 (а.с.12, 13).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування № 1-17-100 від 25.02.2019 року визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доцільним з матір’ю ОСОБА_1 (а.с. 34-36).

V. Оцінка Суду.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції).

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків.

Стаття 161 СК України встановлює, що спір між батьками, які не досягли згоди про місце проживання дитини, вирішується судом.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов'язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім інтереси інших сторін.

Таким чином позовні вимоги про встановлення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст., 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 Цивільного процесуального кодексу України, статями 140, 160, 161 Сімейного кодексу України, Суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Чорноморської міської ради про встановлення місця проживання малолітніх дітей - задовольнити.

Встановити місцем проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір’ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_5.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов