Справа F 740/2273/19
Провадження F 2/740/921/19
УХВАЛА

13 травня 2019 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Пантелієнко В.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

В порядку ст.151 ЦПК України до суду була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок F 43 по вул. Мирна в м. Ніжині, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Як на основну підставу забезпечення позову позивач посилається, на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

За наслідками розгляду заяви суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України F 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали додані до заяви суд не може зробити висновку про наявність підстав, які б свідчили що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

До заяви не додано жодного доказу, щоб свідчив про те, що невжиття заходів забезпечення шляхом накладення арешту на житловий будинок, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Посилання заявника на те, що після отримання позовним матеріалів з суду ОСОБА_2 намагатиметься позбутися своєї власності шляхом відчуження її близьким родичам чи іншим особам, є припущеннями ОСОБА_1

Матеріалами справи не підтверджується здійснення відповідачем дій з приводу відчуження належного їй будинку F 43 по вул. Мирна в м. Ніжині.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, дані принципи закріплені ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги.

Суддя В.Г. Пантелієнко