КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/1949/19
Провадження № 2-о/488/56/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2019 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю із падодавцем, де заінтересованою особою виступає Миколаївська міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася в Корабельний районний суд міста Миколаєва з заявою про встановлення факту в якій просила:

- Встановити факт проживання її - ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, та

ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві,

однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Обґрунтовуючи свою заяву тим, що вона - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з самого народження проживала однією сімєю з

ОСОБА_2 , за адресою:

АДРЕСА_1 . Батька в неї не було, її мати - ОСОБА_3

залишила заявницю одразу після народження у ОСОБА_2 , яка

доводилася їй далекою родичкою. Мати заявниці вела аморальний спосіб

життя, пиячила, не мала житла. Дитина їй була зовсім непотрібна. Мати заявниці

померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_2 прийняла

заявницю, як рідну онуку, оформила над нею опіку, про що було винесене

рішення Корабельним районним виконавчим комітетом № 76 від 17

листопада 1998 року. Заявниця вважала її за свою бабусю, вона любила

заявницю, виховувала, отримувала на неї матеріальну допомогу, як її

опікун.

З ОСОБА_2 заявниця проживали однією сім`єю до її смерті,

яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . За своє життя ОСОБА_2 приватизувала двокімнатну

квартиру АДРЕСА_2 , в якій заявниця з нею

вдвох проживали, на своє та на ім`я заявниці, по 1/2 частини на кожну, про що

отримала Свідоцтво про право власності на житло від 21 лютого 2001 року та зареєструвала їхнє з заявницею право власності у КП Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за р. № 6168 в книзі № 96.

На теперішній час заявниця має намір успадкувати Ѕ частину квартири належну її померлому опікуну, проте це не можливо в позасудовому порядку, без визнання юридичного факту проживання однією сім`єю.

На підставі вищезазначеного заявниця звернулася до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 , в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просила слухати справу за її відсутності, підтримала в повному обсязі заяву, просила про встановлення юридичного факту.

Заінтересована особа - Миколаївська міська рада, повідомлена своєчасно та належним чином, свого представника в судове засідання не направила, проте направила до суду заяву про слухання справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з самого народження проживала однією сімєю з

ОСОБА_2 , за адресою:

АДРЕСА_1 . Батька в неї не було, її мати - ОСОБА_3

залишила заявницю одразу після народження у ОСОБА_2 , яка

доводилася їй далекою родичкою. Мати заявниці вела аморальний спосіб

життя, пиячила, не мала житла. Дитина їй була зовсім непотрібна. Мати заявниці

померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_2 прийняла

заявницю, як рідну онуку, оформила над нею опіку, про що було винесене

рішення Корабельним районним виконавчим комітетом № 76 від 17

листопада 1998 року. Заявниця вважала її за свою бабусю, вона любила

заявницю, виховувала, отримувала на неї матеріальну допомогу, як її

опікун.

З ОСОБА_2 заявниця проживали однією сім`єю до її смерті,

яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . За своє життя ОСОБА_2 приватизувала двокімнатну

квартиру АДРЕСА_2 , в якій заявниця з нею

вдвох проживали, на своє та на ім`я заявниці, по 1/2 частини на кожну, про що

отримала Свідоцтво про право власності на житло від 21 лютого 2001 року та зареєструвала їхнє з заявницею право власності у КП Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за р. № 6168 в книзі № 96.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина 1/2 частина спільної квартири. Спадкодавиця заповіту не залишила, рідних в неї, крім заявниці, немає. Заявниця не може підтвердити свою ступінь споріднення з померлою, оскільки ніяких документів

про це не залишилося, тільки зі слів померлої вона знає, що вона була

родичкою її матері.

Заявниця має намір успадкувати 1/2 частину квартири, яка належала померлої, але для цього їй необхідно встановити факт проживання однією сімєю зі спадкодавицею.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України, особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування у четверту чергу. Спадкоємців за законом у померлої немає, таким чином на спадщину претендує лише заявниця.

Факт сумісного проживання заявниці зі спадкодавицею однією сімєю підтверджується наступним:

Реєстрацією заявниці та двох її дітей в спірній квартирі;

Рішенням Корабельного районного виконавчого комітету № 76

від 17 листопада 1998 року, яким Бачинська була оформлена

опікуном заявника;

Отриманням спадкодавицею на адресу спільної квартири

матеріальної допомоги на заявницю, про що свідчить довідка

Департаменту з надання адміністративних послуг;

Усі комунальні послуги в спадковій квартирі за місцем сумісного проживання зі спадкодавицею в останні роки її життя

сплачувала заявниця, про що свідчать абонентські книжки, заповнені

заявницею;

Заявниця отримувала матеріальну допомогу на своїх дітей на адресу

своєї реєстрації, тобто на адресу спільної з померлої

квартири, про що свідчить довідка Управління соціальних виплат

і компенсацій.

На теперішній час заявниця зі своїми малолітніми дітьми проживає в вказаної квартирі. Іншого житла в них немає, на спадок померлої ОСОБА_2 , претендентів не має. Останні роки ОСОБА_2 хворіла, доглядала її і поховала заявниця своїм коштом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження-це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що достовірно встановлений факт проживання однією родиною з спадкодавицею, а тому вбачає за доцільне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315-319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю із падодавцем, де заінтересованою особою виступає Миколаївська міська рада - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві, однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Заінтересована особа Миколаївська міська рада ( адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20).

Суддя Я.А. Чернявська