Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК» - позивач
Вимоги позивача: стягнення грошових коштів
Підсудність справи визначена ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13.10.2017 року.
Позивач звернувся до суду з позовом і посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних кредитних зобов'язань за договором № 19-000339-02 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 23.09.2013 року та додаткової угоди № 1 від 25.09.2013 до договору № 19-000339-02 від 23.09.2013 року, просить стягнути з відповідача за цими договором і угодою визначену станом на 30.08.2017 року заборгованості за кредитом, процентам і штрафу в сумі: 106532 грн. 96 коп..
У процесі розгляду справи, ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» передав своє право вимоги за зазначеними договором і угодою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», що підтверджується договором № 21 про відступлення права вимоги від 18.05.2018 року.
Протокольною ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року проведено заміну позивача з ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»
Позивач у судове засідання не з'явився надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності і в якому не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи оголошеннями на сайті суду.
З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності сторін.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» і відповідачем укладено за договір № 19-000339-02 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 23.09.2013 року та додаткова угода № 1 від 25.09.2013 до договору № 19-000339-02 від 23.09.2013 року, за умовами яких відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку для здійснення платежів по картці у кредит, який останній мав погашати разом з процентами.
Відповідач не виконав належним чином взяті на себе перед банком зобов'язання, щодо погашення кредиту та процентів за користування ним.
Відповідно до умов зазначеного договору, позивач має право за порушення умов договору щодо своєчасного повернення кредиту і процентів за користування ним, стягнути заборгованість за кредитом, процентам і штрафу.
Станом на 30.08.2017 року, сума заборгованості у відповідача перед позивачем за вказаним договором по зазначеним платежам, становить: 106532 грн. 96 коп..
Саме станом на 30.08.2017 року, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість.
Згідно зі ст. ст. 514, 625, 1050 ч. 2, 1054 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог позивача, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
За таких обставин, позов підлягає задоволенню.
Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню судові витрати.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: