справа F 208/7940/14-ц
F провадження 6/208/74/19
УХВАЛА

03 травня 2019 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Каграманян Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 «Про тимчасове обмеження гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України», -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець звернувся до суду із вищезазначеним поданням, у якому просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який, будучи боржником у виконавчому провадженні, ухиляється від виконання зобов’язань, покладених на нього відповідним рішенням суду.

В обґрунтування викладених у поданні вимог, приватний виконавець посилається на те, що, у його провадженні знаходиться виконавче провадження №57640288 з примусового виконання виконавчого листа № 208/7940/14, виданого 15.04.2016р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 2637167,15 грн. кредитної заборгованості. У зв'язку з тим, що, в ході здійснення виконавчого провадження боржник ухиляється від виконання рішення суду, заходів щодо виконання рішення суду – не вживає, приватний виконавець вважає необхідним обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Згідно ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання приватний виконавець не з'явився.

Дослідивши матеріали вищевказаного подання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» N 1404-VШ від 02.06.2016р., виконавець зобов’язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» N 1404-VШ від 02.06.2016р., у разі ухилення боржника від виконання зобов’язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов’язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21.01.1994р., право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов’язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов’язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати території України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.1. ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов’язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов’язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

З вищенаведеного суд вбачає, що, безумовною підставою для обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України має бути встановлений судом факт ухилення боржника від виконання зобов’язань, покладених на нього відповідним рішенням суду, який, в свою чергу, має бути підтверджений беззаперечними доказами, зокрема доказами, що підтверджують факт обізнаності боржника із покладеним на нього обов’язком.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів вищевказаного подання, жоден із наданих суду письмових доказів не містить у собі відомостей, які б підтверджували факт обізнаності боржника із покладеними на нього за рішенням суду обов’язками, та, як наслідок, про умисне ухилення боржника від виконання покладених на нього обов’язків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що, надані суду приватним виконавцем письмові докази не містять відомостей, які б давали суду підстави задовольнити вказане подання та встановити тимчасове обмеження у гарантованому Конституцією України праві особи на виїзд за межі України.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 «Про тимчасове обмеження гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Нельга Д. В.