Справа № 405/5346/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулась до банку та підписала заяву від 01.12.2014 року, згідно якої отримала кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, в яких визначено, що відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дала згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору.

Відповідно п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань до 25 числа місяці, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/ з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених термінів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Вказав, що відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 29.07.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 15019,67 грн., яка складається з заборгованості: за відсотки за користування кредитом у розмірі 9535,44 грн.; пені в розмірі 6039,41 грн., штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) + 5% відсотків від суми позову 691,41 грн. (процентна складова).

За таких обставини, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 29.10.2018 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені по місцю проживання відповідача зареєстрованому у встановленому законом порядку.

26.11.2018 року за вх. № 29903 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечила проти позову. Зокрема вказала, що в анкеті - заяві відсутні відомості про отримання позичальником пам`ятки клієнта, не вказано кредитний ліміт, у матеріалах справи відсутні відомості щодо укладення кредитного договору, який був відкритий позичальнику картковий рахунок, і яка кредитна картка видавалась. Позивачем неправомірно було підвищено відсоткову ставку, розмір заборгованості не відповідає сумам заборгованості. Крім того, вказала, що вимога про стягнення одночасно штрафу та пені за кредитним договором не може були задоволена, оскільки це є подвійним стягненням. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.11.2018 року клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення.

22.01.2019 року за вх. № 1522 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач заперечив проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.12.2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, форма якого складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, при цьому, відповідно до умов зазначеного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

21.05.2018 року було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк».

Підписом у заяві позичальник визнала, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, в яких визначено, що відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну відбувається за рішенням та ініціативою банку. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору.

Судом відзначається, що при укладенні зазначеного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, за якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умовами договору, а саме пунктом 1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг для банку передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки:

-у кредитора це інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 договору;

-у позичальника це отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 договору).

На підставі п. 1.1.5.2 договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни до Умов та Правил надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг або Тарифів банку клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, визначеному в Тарифах банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/ із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору.

Уразі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картами, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості за договором, в якому відображено рух коштів по рахунку (а.с. 5-6, 67-69).

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором виконав належним чином та у повному обсязі, в той час як відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів виконувала не належним чином, у зв`язку з чим станом на 29.07.2018 року заборгованість за кредитним договором, згідно наданого банком розрахунку, становить 16 766,26 грн., яка складається з заборгованості: за відсотки за користування кредитом у розмірі 9535,44 грн.; пені в розмірі 6039,41 грн., при цьому відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлюється тарифами банку, а саме: в розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 5% відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених кредитів і комісій, що становить 691,41 грн., всього штрафів на суму 1191,41 грн. (а.с 6).

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами, при цьому відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг сторони визначили, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, якщо жодна із сторін на протязі цього часу не проінформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. Дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості (п.1.1.7.43 договору).

Проте, судом відзначається, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики та сплати процентів, проте у частині стягнення пені у розмірі 6039,41 грн. слід відмовити, у зв`язку з чим сума заборгованість яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає (9535,44 + 500 + 691,41) 10 726,85 грн. За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рахунок № НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 10 726 (десять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 85 коп. за кредитним договором № б/н від 01.12.2014 року, а також судові витрати у розмірі 1762 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний