ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1857/19 Головуючий у 1-й інстанції: Калюжна В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Самчук Тетяни Валеріївни, Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про визнання дій неправомірними, відшкодування майнової шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Юр’єва О.Г. звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу (далі — ЗМНО) Самчук Т.В., Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», у якому просила визнати протиправними, такими, що не відповідають вимогам закону дії приватного нотаріуса при оформленні та посвідченні 21.12.2015 за №156 договору купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6 купила квартиру №АДРЕСА_1, стягнути з приватного нотаріуса та Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на її користь на відшкодування завданої їй майнової шкоди 232 668,00 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначала, що 21.12.2015 приватним нотаріусом ЗМНО Самчук Т.В. було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №156 договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6 купила квартиру №АДРЕСА_2.

13.01.2016 р. приватним нотаріусом Якіб’юк Ю.А. було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №44 договір купівлі-продажу зазначеної квартири, за яким ОСОБА_7 продала, а позивач купила зазначену квартиру за ціною 232668,00 гривень.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2017 р. у справі №337/1349/16-ц договір купівлі-продажу вищезгаданої квартири, укладений 21.12.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Самчук Т.В., реєстраційний номер 516 визнано недійсним. Витребувано від ОСОБА_10. на користь ОСОБА_5 вказану квартиру.

Позивач вважає, що дані наслідки виникли через недбале ставлення нотаріуса ЗМНО Самчук Т.В. до своїх обов’язків і порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, що виразилося у прийнятті для встановлення особи продавця паспорту, який не відповідає вимогам закону, а також правовстановлювального документу на квартиру, який містив граматичні помилки.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за положенням ст. 27 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, подала недійсні та/або підроблені документи. Оскільки шкоди позивачеві завдано з вини особи, яка подала нотаріусу підроблені документи і щодо якої правоохоронними органами ведеться досудового розслідування, позивач як потерпіла у відповідності до ст.128 КПК України і ст.1166 ЦК України має право на відшкодування шкоди, завданої злочином, за рахунок особи, яка її завдала.

Не погоджуючись з рішенням суду, Юр’єва О.Г. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Позивач вважає, що відповідачі повинні відшкодувати їй завдану шкоду, оскільки недбале ставлення і неналежне виконання приватним нотаріусом своїх посадових обов’язків були першопричиною та обов’язковою умовою вчинення шахрайських дій із квартирою, яка в подальшому була витребувана із її незаконного володіння судовим рішенням. Службовою перевіркою, проведеною органами юстиції, було встановлено порушення приватним нотаріусом вимог ст.47 Закону України «Про нотаріат» та п.1 гл.8 роз.1 Порядку вчинення нотаріальних дій.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний нотаріус Самчук Т.В. вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Шкоди майну позивача завдано внаслідок протиправних дій осіб, які пред’явили нотаріусу фальшиві документи, що у відповідності до ст.27 Закону України «Про нотаріат» звільняє нотаріуса від майнової відповідальності.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог статей 27, 28 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Для забезпечення відшкодування заподіяної шкоди приватний нотаріус зобов'язаний укласти з органом страхування договір службового страхування. Мінімальний розмір страхової суми становить тисячу мінімальних розмірів заробітних плат.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають наявність такої шкоди, протиправність її заподіяння, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача, наявність вини останнього в її заподіянні.

Встановлено, що позивач Юр’єва О.Г. за договором купівлі-продажу від 13.01.2017, посвідченим приватним нотаріусом ЗМНО Якіб’юк Ю.А., купила у ОСОБА_6 за 232 668 грн. квартиру №АДРЕСА_3 (а.с.19-21).

Право власності на вказану квартиру у продавця ОСОБА_6 виникло на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2015, укладеного з ОСОБА_5 і посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Самчук Т.В. (а.с.12-13).

В подальшому рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2017 р. визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 21.12.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та витребувано від ОСОБА_10. на користь ОСОБА_5 квартиру (а.с.22-24).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що спірна квартира вибула із власності ОСОБА_5 поза її волею, оскільки договір купівлі-продажу квартири від 21.12.2015 остання не підписувала, правочин було вчинено на підставі підроблених документів.

02.07.2015 року правоохоронними органами розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 190 КК України.

В процесі проведення слідчих дій було встановлено, що 21.12.2015 року невідомі особи, використовуючи підроблені правовстановлюючі документи на квартиру, зокрема підроблений договір купівлі-продажу від 16.06.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 (реєстровий №1865), та підроблене реєстраційне посвідчення ОП ЗМБТІ від 17.06.2000 року про реєстрацію права власності на квартиру, а також підроблений паспорт громадянина України на ім’я ОСОБА_5 та підроблений дублікат картки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 13.11.2012 року, здійснили без участі (за відсутності) ОСОБА_5 відчуження (продаж) належної останній на праві власності квартири на користь ОСОБА_6, заволодівши в такий спосіб нерухомим майном.

Постановою старшого слідчого Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 06.05.2016 Юр’єву О.Г. залучено як потерпілу до участі у кримінальному провадженні №0002072 від 02.07.2015(а.с.27).

На час перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку особи, які здійснили шахрайські дії з квартирою, притягнуті до кримінальної відповідальності вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань відсутні будь-які відомості про вчинення приватним нотаріусом ЗМНО Самчук Т.В. кримінального правопорушення, де потерпілою є позивач.

Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області на запит Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 30.12.2016 було здійснено перевірку діяльності приватних нотаріусів Якіб’юк Ю.А. та Самчук Т.В. щодо посвідчення ними договорів купівлі-продажу квартири, в ході якої було встановлено, що приватному нотаріусу Самчук Т.В., яка посвідчила договір купівлі-продажу квартири від 21.12.2015 за №516, були надані всі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. В тексті документу, який був наданий продавцем ОСОБА_5 на підтвердження права власності на квартиру, містилися технічні помилки в прізвищі продавця та по батькові покупця. Вказаний документ був прийнятий приватним нотаріусом без внесення змін до нього в установленому законом порядку, що є порушенням вимог ст. 47 Закону України «Про нотаріат» та п.1 гл.8 розд. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій, якими визначено вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій. В ході перевірки було встановлено, що приватному нотаріусу був наданий сфальсифікований правовстановлюючий документ на квартиру (а.с.28-29).

На виконання ст.28 Закону України «Про нотаріат» 11.05.2015 року відповідачі уклали Договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності нотаріуса №115/32-96038, п.5 якого передбачено, що страховими ризиками є вчинення незаконних дій або недбалість страхувальника під час вчинення ним нотаріальних дій в період дії договору обов’язкового страхування, внаслідок яких третім особам може бути заподіяна майнова шкода (а.с.40-45).

Пункт 6 вказаного Договору передбачає, що страховим випадком є заподіяння третім особам майнової шкоди внаслідок вчинення незаконних дій або недбалості страхувальника під час вчинення ним нотаріальних дій, що мало місце в період дії договору обов’язкового страхування. Факт настання страхового випадку встановлюється на підставі судового рішення, що набрало законної сили, або визнаної страхувальником та погодженої страховиком письмової вимоги (претензії) третьої особи, що узгоджується із п. 6 Порядку і правил проведення обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку і правил проведення обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса» від 19 серпня 2015 р. №624.

При цьому, п.п.1.7 вказаного Договору, який узгоджується з п. 7 «Порядку і правил проведення обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 р. №624 визначено, що не визнаються страховими випадками події, що сталися внаслідок, зокрема, подання особою, що звернулася до нотаріуса, неправдивої інформації щодо будь-якого питання, пов’язаного із вчиненням нотаріальної дії, недійсних та/або підроблених документів.

Установивши, що шкоду позивачеві завдано не з вини Самчук Т.В., яка посвідчила договір купівлі-продажу спірної квартири, а особами, які подали приватному нотаріусу підроблені документи на квартиру і згодом продали спірну квартиру позивачці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення на Самчук Т.В. цивільно-правової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що неправомірність дій приватного нотаріуса при посвідченні договору з підробленими документами встановлена службовою перевіркою, не є підставою для покладення на неї цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином. Відповідно до судового рішення від 14.09.2017 квартира витребувана із чужого незаконного володіння не у зв’язку із наявністю граматичних помилок в тексті договору купівлі-продажу, який відповідач прийняла без застережень, а з підстав вибуття квартири поза волею власника.

Недотримання приватним нотаріусом вимог ст.47 Закону України «Про нотаріат», прийняття для вчинення нотаріальної дії документу із граматичними помилками, не є підставою для стягнення з неї на користь ОСОБА_10. майнової шкоди, оскільки вказані дії не вплинули на дійсність посвідченого нею правочину і не знаходяться у прямому причинному зв’язку зі шкодою.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено і підписано 15 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: