ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 липня 2019 року

м. Харків

справа № 635/7318/18

провадження № 22-ц/818/2867/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»,

третя особа - Приватне підприємство «Транс-Сервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року в складі судді Токарєвої Н.М.,

у с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна»), третя особа - Приватне підприємство «Транс-Сервіс» (далі - ПП «Транс-Сервіс») та просила стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 102 000 грн.

Позов мотивовано тим, що 19 червня 2017 року о 22 год. 30 хв. на автодорозі «Харків-Зміїв» поблизу автотранспортного підприємства по вулиці Промисловій 3, в смт. Васищеве Харківського району Харківської області в автобусі «Харків-Хорошеве», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок спричинення множинних колото-різаних ран загинув її чоловік - ОСОБА_2 . За даним фактом було відкрито кримінальне провадження від 20 червня 2017 року № 0001284 за пунктом шостим частини другої статті 115, частиною четвертою статті 187 КК України та визнано її потерпілою. Її чоловік працював в ПП «Транс-Сервіс». За фактом його вбивства проведено спеціальне розслідування нещасного випадку та складено Акт від 11 серпня 2017 року за формою Н-1, за яким встановлено, що нещасний випадок з водієм автотранспортних засобів Відділу вантажних та пасажирських перевезень ПП «Транс-Сервіс» ОСОБА_2 стався під час виконання трудових обов`язків і пов`язаний з виробництвом. 01 грудня 2016 року між ПП «Транс-Сервіс» та ПАТ «Страхова компанія «Країна» було укладено Договір № УА 144115 обов`язкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті, за яким було застраховано життя та здоров`я водіїв підприємства, в тому числі і її покійного чоловіка. За цим договором смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку на транспорті є страховим випадком, при настанні якого страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування у розмірі 102 000 грн. Здійснити виплату страхового відшкодування у зв`язку із смертю водія автобуса ОСОБА_2 відповідач відмовився через настання смерті потерпілого не від джерела підвищеної небезпеки. Вважає, що відповідач повинен був виплатити на її користь страхове відшкодування, так як смерть застрахованої особи сталася внаслідок нещасного випадку на транспорті, що є страховим випадком відповідно до Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959.

28 грудня 2018 року Богуш Максим Євгенович - представник ПАТ «СК «Країна» подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив мотивовано тим, що причиною настання нещасного випадку з ОСОБА_2 не є джерело підвищеної небезпеки, а протиправні дії третіх осіб, що підтверджується Актом № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 11 серпня 2007 року та Витягом з кримінального провадження № 0001284.

10 січня 2019 року ПП «Транс-Сервіс» подав відзив на позовну заяву, в якому просив вирішити справу на розсуд суду за наявними в матеріалах справи документами.

Відзив мотивовано тим, що 01 грудня 2016 року ПП «Транс-Сервіс» уклало Договір обов`язкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті № УА 144115 з ПАТ «СК «Країна». При настанні страхового випадку страхове відшкодування здійснюється саме ПАТ «СК «Країна». Комісія, утворена наказом від 20 червня 2017 року № 01.01 - 07/871 Головного управління Держпраці у Харківській області, провела у період з 20 червня 2017 року по 11 серпня 2017 року спеціальне розслідування нещасного випадку, що сталася на узбіччі автодороги «Харків-Зміїв», в маршрутному автобусі «Харків - Хорошево», державний номер НОМЕР_1 , з водієм автобусних засобів ОСОБА_2 . За результатом складені акти Н-1 та Н-5.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого суму в розмірі 102 000 грн. Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Договір обов`язкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті № УА 144115 укладений між ПАТ «СК «Країна» та ПП «Транс-Сервіс» відповідно до Закону України «Про страхування», Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року за № 959. Відповідно до вказаних норм страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату). У період з 20 червня 2017 року по 11 серпня 2017 року на ПП «Транс-Сервіс» було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався на узбіччі автодороги «Харків-Зміїв», в маршрутному автобусі «Харків - Хорошево», державний номер НОМЕР_1 , з водієм автобусних засобів ОСОБА_2 . За результатом складені акти Н-1 та Н-5. Отже належними доказами по справі підтверджується факт смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме внаслідок нещасного випадку на транспорті під час виконання трудових обов`язків.

10 квітня 2019 року ПАТ «СК «Країна» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Згідно з чинним законодавством вбивство не є нещасним випадком. Обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті відноситься до особливої категорії обов`язкового страхування, його необхідність викликана тим, що транспорт є джерелом підвищеної небезпеки щодо осіб, які експлуатують транспортні засоби, та пасажирів, які ними користуються. І для того, щоб випадок було визнано страховим, причиною його настання має бути джерело підвищеної небезпеки, а саме - автобус «I-VAN», державний номер НОМЕР_1 . В даному випадку, причиною настання нещасного випадку не є джерело підвищеної небезпеки, а протиправні дії третіх осіб, що підтверджується Актом № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 11 серпня 2007 року та Витягом з кримінального провадження № 0001284.

29 травня 2019 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим у відповідності до норм матеріального права та на підставі поданих позивачем доказів, яким надана належна оцінка. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

06 червня 2019 року ПП «Транс-Сервіс» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить вирішити справу на розсуд суду за наявними в матеріалах справи документами.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга ПАТ «СК «Країна» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини першої статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 7 Закону України від 07 березня 1996 року № 85/96 -ВР «Про страхування» (далі - Закон № 85/96) одним із видів обов`язкового страхування, які здійснюються в Україні, є особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.

На виконання пункту десятого Прикінцевих положень цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 було затверджено Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті (далі - Положення).

Згідно із пунктом першим Положення обов`язковому особистому страхуванню від нещасних випадків на транспорті підлягають, зокрема працівники транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях.

Пунктом четвертим Положення визначено, що страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку (частина перша статті 985 ЦК України).

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (стаття 8 Закон № 85/96).

Пунктом 7 Положення визначено, що страховими випадками є: загибель або смерть застрахованого внаслідок нещасного випадку на транспорті; одержання застрахованим травми внаслідок нещасного випадку на транспорті при встановленні йому інвалідності; тимчасова втрата застрахованим працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті. При цьому, якщо випадки, зазначені у підпунктах "а", "б", "в" цього пункту, сталися внаслідок неправомірних або навмисних дій застрахованого, вони не вважаються страховими і страхова сума при цьому не виплачується.

Основна відмінність між добровільним і обов`язковим видом страхування полягає в тому, що відносини щодо останнього виникають на підставі закону, а добровільного - на основі договору між страхувальником і страховиком, який розробляється відповідно до умов зареєстрованих правил страхування. В обов`язковому страхуванні ні у Страховика, ні у Страхувальника не залишається можливості встановлення індивідуальних умов страхування, адже всі істотні умови будь-якого виду обов`язкового страхування заздалегідь визначені законодавчими актами. Принцип обов`язковості однаково поширюється на Страхувальника і на Страховика.

Договір обов`язкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті № УА 144115, відносно якого виник спір, укладено на підставі Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року за № 959, в якій визначені права та обов`язки сторін, визначено страхові випадки, розміри страхових тарифів та страхових сум, умови здійснення та розміри страхової виплати, а також причини відмови у страховій виплаті. Умови, які передбачені Положенням не можуть бути змінені Страховиком.

В Положенні відсутнє визнання страховим випадком події, що настала в результаті протиправних дій третіх осіб, а відповідно до розділу 7 Акту №1 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 11 серпня 2017 року причиною настання нещасного випадку є протиправні дії інших осіб.

Обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті відноситься до особливої категорії обов`язкового страхування, його необхідність викликана тим, що транспорт є джерелом підвищеної небезпеки щодо осіб, які експлуатують транспортні засоби, та пасажирів, які ним користуються. І для того, щоб випадок було визнано страховим, причиною його настання має бути саме джерело підвищеної небезпеки - в даному випадку автобус «I-VAN», державний номер НОМЕР_1 .

В даному ж випадку, причиною настання нещасного (страхового) випадку є не джерело підвищеної небезпеки (транспортний засіб), а протиправні дії третіх осіб.

Наведені обставини свідчать, що подія, яка сталась 19 червня 2017 року о 22 год. 30 хв., не є страховим випадком, передбаченим Договором обов`язкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків на транспорті № УА 144115, укладеним між ПАТ «СК «Країна» та ПП «Транс-Сервіс».

Враховуючи викладене, правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до пунктів другого, четвертого частини першої статті 376 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати и детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

ПАТ «СК «Країна» при зверненні до суду апеляційної інстанції сплатило судовий збір в розмірі 1 152 грн. 60 коп., що документально підтверджено платіжним дорученням № 5639 від 03 квітня 2019 року (а. с. 159).

Позивач звільнена від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту другого частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

На підставі викладено, судові витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, підлягають компенсації ПАТ «СК «Країна» з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 141, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2019 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», третя особа - Приватне підприємство «Транс-Сервіс», про відшкодування шкоди - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 152 грн. 60 коп. (одна тисяча сто п`ятдесят дві грн. 60 коп.) компенсувати Публічному акціонерному товариству «Страхова компанія «Країна» за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 липня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук