Єдиний унікальний номер 728/41/19
Номер провадження 2/728/173/19
13 травня 2019 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - Пархоменка П.І.
секретаря судового засідання - Горбач Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі цивільну справу:
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Ніжинська міська рада Чернігівської області
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав
учасники справи:
від позивача - ОСОБА_1 , адвокат Величко А.А. (довіреність від 4 жовтня 2018 року)
від третьої особи - Єрофєєва Л.Г. (довіреність від 4 січня 2019 року)
відповідач - не з'явився
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. 9 січня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про позбавлення батьківських прав.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дитиною не проживає, дитиною не опікується, у вихованні участі не приймає, аліменти не сплачує, у зв'язку із чим позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо їх неповнолітньої дитини.
3. Відповідач в підготовчому судовому засіданні висловив заперечення проти позову, відзиву не надав і в подальшому в судове засідання не з'явився.
ІІ. Пояснення учасників справи.
4. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві.
5. Представник третьої особи вважала, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав, оскільки він систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що було предметом дослідження органу опіки та піклування.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
6. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з'явився без поважних причин, а учасники справи не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
7. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.37) ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . ЇЇ батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1
8. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 червня 2010 року (а.с.35) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.36) підтверджується, що шлюб між відповідачем та позивачем розірвано.
10. Витягом із рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області «Про розгляд матеріалів комісії з питань захисту прав дитини» від 25 жовтня 2018 року № 350 (а.с.11, 38) визначено постійне місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з мамою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1
11. Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 18-29/3167 від 26 грудня 2018 року (а.с.12, 39) підтверджується місце реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за зазначеною адресою.
12. Характеристикою учениці 7-Б класу Ніжинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Ніжинської міської ради Чернігівської області Юрченко К.В. (а.с.13) та інформацією директора школи про невиконання батьківських обов'язків від 4 жовтня 2018 року № 219 (а.с.14) підтверджується те, що відповідач участі у вихованні та навчанні дитини не приймає.
13. Витягом із рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20 грудня 2018 року № 450 (а.с.9) було затверджено висновок опікунської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3
Із змісту висновку (а.с.8) випливає, що розглянувши заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , з'ясувавши, що тривалий час вихованням та утриманням неповнолітньої доньки батько не займався, аліментів не сплачував, жодного разу не відвідував дитину, неповнолітня увесь цей час проживала із мамою і була на її утриманні, крім того, здоров'ям та вихованням дитини батько не цікавиться, коштів на утримання не надає, опікунська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3
14. Згідно довідки Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 8 лютого 2019 року № 576 (а.с.67) відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 2-840 від 22 червня 2010 року, виданого Бахмацьким районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість відсутня.
15. Під час судового розгляду відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи статті 171 Сімейного кодексу України (далі СК) Судом була заслухана думка дитини. Зокрема, малолітня ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає разом із матір'ю, яка здійснює її виховання, батько (відповідач) з нею не спілкується і участі у вихованні не приймає. Під час питань щодо батьківської опіки у дитини погіршився емоційний стан і вона почала плакати при згадці про батька, який має негативний вплив на дитину.
V. Оцінка Суду.
16. В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім'ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п'ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.
Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).
17. Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.
З іншої сторони обов'язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі Конвенція)).
18. Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:
Кожна людина має обов'язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.
При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
19. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).
Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).
Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.
Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідача спрямоване на захист «прав і свобод» дитини ОСОБА_3 .
Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідача вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.
20. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідач практично протягом восьми років життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що свідчить про ухилення ним від виконання своїх батьківських обов'язків і виходячи із положень статей 164-167 СК є підставою для позбавлення батьківських прав.
21. Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини ОСОБА_3 і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
22. Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.
Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»).
23. Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітньої ОСОБА_3 , Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучених, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов'язків і відновити або зміцнити здатність сім'ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.
В ситуації, що розглядається з часу розлучення відповідача з дитиною минуло 8 років при ініціативі відповідача, який протягом тривалого часу не виявив бажання вчинити будь-які дії пов'язані з відновленням свого зв'язку із дитиною. Навіть в період після проведення підготовчого судового засідання і до судового розгляду відповідач жодним чином не продемонстрував Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні ним своїх батьківських обов'язків і відновленні або зміцненні здатності сім'ї.
Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідача, відносини, які склались між ним і дитиною не зміняться в бік розлучення його з дитиною, які разом не проживають протягом тривалого часу.
Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про неповнолітню дитину, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дитини.
Як підсумок, аналізу елементів, які впливають на визначення «якнайкращих інтересів дитини» Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам ОСОБА_3 і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дитини.
24. Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки вона з ним не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із своєю дитиною.
Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дитиною.
Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).
25. В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в його сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».
Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів опіки та піклування, які мали можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачу, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дитини.
26. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов'язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи.
27. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Ніжинська міська рада Чернігівської області - задовольнити повністю.
2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили Суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини.
4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
7. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Ніжинська міська рада Чернігівської області, місце знаходження вулиця імені Івана Франка, б. 1 м. Ніжин Чернігівської області, .

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області П.І. Пархоменко