Ухвала

14 травня 2019 року

м. Київ

справа № 279/476/17

провадження № 61-7590ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 600,95 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 липня 2017 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 454,71 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29 січня 2019 року до участі у справі як правонаступника померлого відповідача залучено ОСОБА_1

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

08 квітня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 14 березня 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у цій справі щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором становить 12 600,95 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що вказана справа має виняткове значення для банку, оскільки невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі банку, обмежує права та порушує його майнові інтереси, є безпідставними, оскільки заявником не наведено логічного обґрунтування таких тверджень, а саме, яким чином заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 600,95 грн перешкоджає стабільній роботі банку, який за інформацією Національного банку України станом на 2019 рік є одним з найуспішніших банків України.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що апеляційним судом не взято до уваги постанови Верховного Суду від 06 березня 2018 року в справі № 2120/12694/12, від 21 березня 2018 року в справі № 441/569/17 та від 28 березня 2018 року в справі № 332/3802/14-ц щодо позовної давності і ухвалено судове рішення, яке не відповідає усталеній практиці Верховного Суду. Зазначені доводи заявника є істотними та підлягають перевірці за матеріалами справи, оскільки свідчать про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики у питанні застосування позовної давності.

Доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції. Тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржуване у ній судове рішення підлягає перегляду в касаційному порядку.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2019 року.

Витребувати із Коростенського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу № 279/476/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук