Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/722/19

Провадження № 2/338/363/19

18 липня 2019 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Рибки Л.Я.,

при секретарі Полек Х.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 16 жовтня 1996 року в Солотвинській селищній раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20. В шлюбі народилося двоє дітей: 17 серпня 2000 року дочка ОСОБА_3 , яка на даний час вже досягла повноліття, та 29 квітня 2004 року дочка ОСОБА_4 .

На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Вони з ОСОБА_2 не можуть порозумітись, він постійно висловлює на її адресу претензії та звинувачення. Впродовж останніх 5 років проживають як чужі люди, спільне господарство не ведуть. На даний час шлюб існує виключно формально, подальше його збереження та примирення з відповідачем, на думку позивачки, неможливе. З огляду на викладене, просить шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати.

В підготовче засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення.

До канцелярії суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві, відновлювати дошлюбне прізвище не бажає.

Відповідач до початку підготовчого засідання подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлений позов визнає, примирення з позивачкою вважає неможливим.

У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задоволити.

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 16 жовтня 1996 року в Солотвинській селищній раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 (а.с. 6).

За час перебування в шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: 17 серпня 2000 року дочка ОСОБА_3 , яка на даний час вже досягла повноліття, та 29 квітня 2004 року дочка ОСОБА_4 (а.с. 7, 8).

З огляду на взаємини, які склались та існують між позивачкою і відповідачем, враховуючи те, що сім`я як така розпалась, жодна зі сторін не бажає збереження шлюбу, суд приходить до переконання, що його слід розірвати.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, в силу вимог ст.142 ЦПК України, позивачці слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Решта судових витрат залишити за позивачкою так як остання в позовній заяві вказала, що стягувати їх з відповідача не бажає.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 жовтня 1996 року в Солотвинській селищній раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Богородчанському районі Івано-Франківської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , 50 відсотків судового збору, сплаченого нею у Богородчанському відділенні №1 Івано-Франківської філії АТ КБ "ПриватБанк" при поданні позову згідно квитанції №0.0..1 від 21 червня 2019 року, а саме - 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Л.Я. Рибка