РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючого - судді Безрук Т.В.

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Волноваха цивільну справу №221/2031/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши в обґрунтування позовних вимог наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті батька залишилось спадкове майно: - жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною площею, 0,7274 га., розташована на території села Новогнатівка Волноваського для обслуговування жилого будинку і особистого господарства.

На день своєї смерті ОСОБА_2 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною - ОСОБА_3 та позивачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, таким чином, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , крім позивача, немає.

Після смерті ОСОБА_2 Волноваською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №474/2000 (згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №45329101 від 06.10.2016 року, після чого на майно померлого були видані свідоцтва про право на спадщину ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, нотаріусу не було відомо, у що у власності ОСОБА_2 , перебуває вищезазначене спадкове майно.

02 липня 2013 року, спадкова справа №474/2000 була передана до Донецького обласного державного нотаріального архіву, у зв`язку з проведенням АТО на території Донецької області, нотаріус не має можливості витребувати спадкову справу тому своєю постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії.

У зв`язку з наведеним вище просив визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, оскільки іншим шляхом реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач - Миколаївська сільська рада Волноваського району Донецької області у судове засідання не з`явилась, від секретаря ради надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за відсутності представника ради.

Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новогнатівка у віці 60 років помер ОСОБА_2 (а.с.6).

На день своєї смерті ОСОБА_2 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною - ОСОБА_3 , та позивачем ОСОБА_1 , що підтверджено довідкою секретаря Миколаївської сільської ради №72 від 17.01.2019р. (а.с.8)

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: - жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності на колгоспний двір від 03.05.1988 року (а.с.10), земельна ділянка, загальною площею 0,7274 га., розташована на території села Новогнатівка Волноваського району для обслуговування жилого будинку і особистого господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 (а.с.14).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.7), таким чином, інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 , крім позивача, немає.

Після смерті ОСОБА_2 Волноваською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №474/2000 (згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №45329101 від 06.10.2016 року, після чого на майно померлого були видані свідоцтва про право на спадщину 03.04.2000 року (а.с.15).

Однак, на момент видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, нотаріусу не було відомо, у що у власності ОСОБА_2 , перебуває вищезазначене спадкове майно.

02 липня 2013 року, спадкова справа №474/2000 була передана до Донецького обласного державного нотаріального архіву (м.Донецьк), у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Донецьк, нотаріус не має можливості витребувати спадкову справу,

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Постановою від 10.11.2017р. державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки витребувати спадкову справу з Донецького обласного державного нотаріального архіву не має можливості, тому що архів нотаріальних документів знаходиться на тимчасово окупованій території Україні (а.с.15).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Місто Донецьк , відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до положень ст. 34 Закону України "Про нотаріат" видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами. Згідно ст. 67 Закону якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Крім того, як відзначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тобто, цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні виникає, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. На думку суду, обґрунтування в постанові про відмову в здійсненні нотаріальної дії від 26.09.2018 року неможливості видати позивачу свідоцтва про право на спадщину є слушним.

Так, 17 червня 2014 року наказом Міністерства юстиції України "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" до закінчення антитерористичної операції на сході України тимчасово призупинено доступ нотаріусів (приватних, державних) до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення. При цьому, пунктом 2 вказаного наказу встановлено, що нотаріальні дії та державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке розташоване на території, зокрема м. Донецька, здійснюють відповідно державні реєстратори речових прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав і приватні та державні нотаріуси інших районів Луганської та Донецької областей відповідно до законодавства. Порядок реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 210.

Відповідно до пп. 2.1. п. 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року від 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першої заяви про прийняття спадщини. Номер в спадковій справі присвоюється один раз. Як передбачено пп. 2.7. п. 2 глави 10 розділу II Порядку, при встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ, спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 ЦК України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого входить ведення цієї спадкової справи. Вказане свідчить, що отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування в нотаріальній конторі не має можливості.

За наведених обставин, враховуючи, що у інший спосіб, крім як за рішенням суду, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових прав позивача, суд задовольняє позов в повному обсязі, оскільки позов не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1233, 1234, 1261, 1268, 1296 ЦК України, керуючись ст. ст. 141, 200, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України суд

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею, 0,7274 га., розташована на території села Новогнагівка Волноваського району Донецької області та передана для обслуговування жилого будинку і особистого господарства, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук