Справа № 357/6921/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

25.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання обов`язків військової служби 29.10.2014 року в районі с. Петрівське Волноваського району Донецької області України, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Обґрунтовуючи свої вимоги до суду заявник вказала, що перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2000 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ЇЇ чоловік ОСОБА_2 проходив з 01.08.1995 року військову службу. В період з 01.05.2014 року по 03.08.2014 року та з 19.09.2014 року по 29.10.2014 року ОСОБА_2 брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення бойових дій сектору «Д» сектору «Б» та героїчно загинув у бою внаслідок нападу диверсійно-розвідувальної групи російських збройних формувань на спостережний пост 3 батальйонної тактичної групи в районі с. Петрівське Волноваського району Донецької області. У зв`язку з цим заявник вважає, що її чоловік ОСОБА_2 загинув внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України на території Донецької області. Встановлення вказаного юридичного факту можливе лише в судовому порядку, оскільки діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, що необхідно заявнику з метою визначення статусу ОСОБА_2 як особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 3 липня 1954 року, тобто жертви міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених цією конвенцією, іншими нормами міжнародного права, у тому числі для отримання гуманітарної допомоги від міжнародних гуманітарних організацій.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги.

Будучи повідомленими у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання представники заінтересованих осіб не з`явилися, заяв, клопотань не подали, що не перешкоджає розгляду справи судом.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Василів Білоцерківського району Київської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 .

Встановлено, що з 04.11.2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 проходив з 01.08.1995 року військову службу, остання займана посада командир 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 ; звання: капітан та героїчно загинув у бою внаслідок нападу диверсійно-розвідувальної групи російських збройних формувань на спостережний пост в районі с. Петрівське Волноваського району Донецької області. В період з 01.05.2014 року по 03.08.2014 року та з 19.09.2014 року по 29.10.2014 року ОСОБА_2 брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення бойових дій сектору «Д» сектору «Б».

Відповідно до повідомлення від 31.10.2014 року № 03К/1577, станом на 29.10.2014 року близько 06.год.00 хв. капітан ОСОБА_2 , командир 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , героїчно загинув у бою внаслідок нападу диверсійно-розвідувальної групи російських збройних формувань на спостережний пост 3 батальйонної тактичної групи в районі с. Петрівське Волноваського району Донецької області.

Відповідно до довідки про причину смерті від 31.10.2014 р. №382, свідоцтва про смерть від 04.11.2014 р. серії НОМЕР_3 , смерть капітана ОСОБА_2 настала в районі с. Петрівське Волноваського району Донецької області України в результаті множинних вогнепальних кульових поранень голови, тулуба і кінцівок.

Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв, поранення капітана ОСОБА_2 : «множинні вогнепальні кульові поранення голови, тулуба і кінцівок», яке стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , та причина смерті, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно довідки від 03.12.2014 р. №3/1/927, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 капітана ОСОБА_2 було виключено зі списків особового складу військової частини з 29.10.2014 р. у зв`язку зі смертю.

Указом Президента України «Про відзначення державними нагородами України» від 26.02.2015 р. №109/2015 капітана ОСОБА_2 «за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, високий професіоналізм, вірність військовій присязі» було нагороджено орденом «За мужність» III ступеня (посмертно).

Відповідно до частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України", збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.

За наслідками військової агресії Російської Федерації прийнято Постанову Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VІІІ "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

В абзаці 2 Постанови Верховної Ради України "Про Заяву Верховної Ради України про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій "ДНР" та "ЛНР", які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян" від 04 лютого 2015 року №145-VІІІ вказано, що з 20 лютого 2014 року проти України триває збройна агресія Російської Федерації та підтримуваних нею бойовиків-терористів, під час якої було анексовано Республіку Крим та місто Севастополь, які є частиною території незалежної та суверенної держави Україна, окуповано частину Донецької та Луганської областей України, загинуло тисячі громадян України, серед яких діти, поранено тисячі осіб, зруйновано інфраструктуру цілого регіону, сотні тисяч громадян вимушені були покинути свої домівки.

Силові дії Російської Федерації, що тривають з 20 лютого 2014 року є актами збройної агресії відповідно до пунктів "а", "b", "c", "d" та "g" статті 3 Резолюції 3314 (ХХIХ) Генеральної Асамблеї ООН "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про те, що факт збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України є загальновідомим.

Вищевикладені обставини справи встановлюють причинний зв`язок між загибеллю ОСОБА_2 та обставинами того, що він в цей час проходив військову службу та брав участь у проведенні антитерористичної операції на території України, що межує з територією, тимчасово окупованою в результаті збройної агресії Російської Федерації проти України. Враховуючи те, що в результаті саме збройної агресії та воєнного конфлікту, розпочатих Російською Федерацією, ОСОБА_2 отримав поранення, яке стало причиною його смерті, а також, враховуючи обставини того, що внаслідок саме військової агресії Російської Федерації на території Донецької області було порушено право ОСОБА_2 на життя і здоров`я, передбачене статтею 27 Конституції України, статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про доведеність факту про встановлення якого просить заявник.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 141,259, 263, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання обов`язків військової служби 29.10.2014 року в районі с. Петрівське Волноваського району Донецької області України, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Судові витрати покласти на рахунок держви.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

СуддяО. Я. Ярмола