Справа № 146/851/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Скаковської І.В.

з участю секретаря Сідак Н.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів в розмірі 17870 грн 14 коп.

Даний позов обґрунтовано наступним.

Сторони по справі перебували в шлюбі, який 6 грудня 2011 року Томашпільським районним судом шлюб було розірвано.

Від шлюбу у сторін є двоє дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні.

Рішенням Томашпільського районного суду винесено рішення про зміну розміру стягнення аліментів на утримання на утримання неповнолітніх дітей. Даним рішенням призначено новий розмір аліментів, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Так як відповідач ухилявся від сплати аліментів виникла заборгованість в розмірі 15949 грн. 60 коп. Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з червня 2018 року по травень 2019 року 17870 грн 14 коп. та стягнути індексацію відповідно до закону.

Ухвалою суду від 19 червня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

В судове засідання представник позивача, в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, просить прийняти рішення на розсуд суду.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справипо суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Відповідно до частин 2-6 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11 червня 2018 року Томашпільським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили (а.с.6).

Як вбачається з копії довідки Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області № 175 від 30 травня 2019 року діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні (а.с.3).

Згідно з розрахунку заборгованості по виплаті аліментів ОСОБА_2 борг станом на 31.05.2018 року становить 15949,60 грн. (а.с.4).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Це додаткові втрати належного боржника, майнове покарання його за невиконання або несвоєчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Згідно ч.1ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Згідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 22 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Таким чином, позивач має право вимагати від відповідача, який допустив утворення заборгованості по сплаті аліментів, сплати неустойки за несвоєчасну сплату аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач знав про судове рішення щодо стягнення аліментів, тому заборгованість із аліментів виникла з вини відповідача, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені).

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач допустив значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, то у позивачки, як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Пеня за прострочення сплати аліментів має бути рівна сумі заборгованості по аліментах. Оскільки в наданому розрахунку заборгованість по аліментах становить 15949 грн. 60 коп. станом на 31.05.2019 року, тому з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення у сплаті аліментів в сумі 15949 грн. 60 коп., що відповідає положенням ч.1 ст. 196 СК України.

Оскільки при зверненні до суду позивач була звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 768,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст.180, 196, 197 СК України, ст. 76-81, 279, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 15949,60 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять гривень 60 копійок).

Стягнути суму індексації відповідно до закону .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 в дохід держави 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, який передбачає, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 22 липня 2019 року.