Справа № 146/1677/18
Провадження № 22-ц/801/1309/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 рокуСправа № 146/1677/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Рибчинського В.П., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Скаковської І.В. в м. Томашпіль, повний текст рішення складено 04 квітня 2019 року,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: сектор державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Поділля» (далі - ПАТ «Продовольча компанія «Поділля») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» (далі - ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина»), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: сектор державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,781 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

05 жовтня 2010 року між ПАТ «ПК «Поділля» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі за № 0402 терміном на 10 років. Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 30 грудня 2010 року Томашпільським відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК». Дана земельна ділянка перебуває в обробітку позивача, однак при вибірковому інформаційному моніторингу Державного земельного кадастру, встановлено, що 23 жовтня 2017 року державним реєстратором сектору державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації проведено реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно 09 жовтня 2017 року між ТОВ «АК «Зелена долина» та ОСОБА_2 укладено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (амфітевзис) № 4. Предметом договору являється земельна ділянка площею 2,781 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Строк дії 7 років з дати передачі емфітевзисного права, додаткові відомості: землекористувач (відповідач 2) набуває емфітевзисне право на наступний день після закінчення договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року, зареєстрованого у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 30 жовтня 2010 року, тобто ОСОБА_2 було передано в користування іншому користувачеві ту саму земельну ділянку, яка перебуває в користуванні позивача на підставі укладеного договору оренди землі, дія якого не закінчилася.

Зазначає, що чинним законодавством не передбачена можливість здійснення державної реєстрації прав з відкладенням у часі початку строку їх виконання.

Оспорюваний договір емфітевзису та реєстрація права емфітевзису унеможливлює реалізацію переважного права на поновлення договору оренди землі позивачем, в зв`язку з чим ПАТ «ПК «Поділля» просило визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № 4 від 09 жовтня 2017 року, укладений між ТОВ «АК «Зелена долина» та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки площею 2,781 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 березня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № 4 від 09 жовтня 2017 року, укладений між ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки площею 2,781 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Стягнуто з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» на користь ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» судові витрати в сумі 881 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» судові витрати в сумі 881 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки укладаний 09 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АК «Зелена долина» договір № 4 про право користування земельною ділянкою сільськогосподарських потреб (емфітевзис) порушує переважне право позивача, передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі», на пролонгацію дії договору оренди від 05 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «ПК «Поділля» та ОСОБА_2 ..

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що оспорюваний договір емфітевзису на даному етапі не породжує, не змінює та не припиняє права та обов`язки позивача, оскільки емфітевтичне право у ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» виникне лише після фактичного припинення права оренди та відповідно користування позивачем земельною ділянкою ОСОБА_2 .

Наявність договірних відносин між ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» та ОСОБА_2 не порушують переважного права позивача на поновлення договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року, оскільки ОСОБА_2 після закінчення строку оренди землі не має наміру продовжувати з позивачем договірні відносини, а тому позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Продовольча компанія «Поділля», в інтересах якого діє адвокат Бартко О. І., посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні представник ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» Самар В. О. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» Бартко О. І., а також представник Кучирка Ю. В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заперечили проти апеляційної скарги, просили відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого 04 січня 2002 року Яланецькою сільською радою Томашпільського району Вінницької області належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га, розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області /а. с. 17/.

05 жовтня 2010 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ПК «Поділля» було укладено договір оренди землі № 0402 строком на 10 років. Вказаний договір був зареєстрований у Томашпільському відділі Вінницької регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» 30 грудня 2010 року за № 31 /а. с. 12-13/.

Пунктом 21.1 даного договору встановлено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 31 грудня 2010 року орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 2,78 га /а. с. 15/.

09 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АК «Зелена долина» було укладено договір № 4 про право користування земельною ділянкою сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на ту ж саму земельну ділянку, яка перебуває в оренді ПАТ «ПК «Поділля». Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно. /а. с. 45-49, 50/.

Підпунктом 5.2. підпункту 5 даного договору встановлено, що передача емфітевчиного права проводиться власником землекористувачу 31 грудня 2020 року автоматично без оформлення акту приймання-передачі та інших додаткових документів.

Відповідно до п.п. 5.3 п. 5 договору власник земельної ділянки гарантує, що до підписання цього договору ним або його представником не було укладено, а також після підписання цього договору не буде укладено правочину, спрямованого на продовження (поновлення) строку договору оренди землі 05 жовтня 2010 року № 0402, або будь - якого нового договору оренди землі об`єктом оренди якого буде земельна ділянка зазначена у цьому договорі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки укладаний 09 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АК «Зелена долина» договір № 4 про право користування земельною ділянкою сільськогосподарських потреб (емфітевзис) порушує переважне право позивача, передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі», на пролонгацію дії договору оренди від 05 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «ПК «Поділля» та ОСОБА_2 ..

Зазначений висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах справи, з ним погоджується також суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи підстави поданого позову та вищезазначені положення законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 не мав права укладати договір емфітевзису належної йому земельної ділянки з ТОВ «АК «Зелена долина» з огляду на те, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у ПАТ «ПК «Поділля» до 30 грудня 2020 року.

Аргументи апеляційної скарги про те, що оспорюваний договір емфітевзису на даному етапі не породжує, не змінює та не припиняє права та обов`язки позивача, оскільки емфітевтичне право у ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» виникне лише після фактичного припинення права оренди та відповідно користування позивачем земельною ділянкою ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки укладений договір від 09 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АК «Зелена долина» № 4 про право користування земельною ділянкою сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на ту ж саму земельну ділянку, яка перебуває в оренді ПАТ «ПК «Поділля», порушує переважне право позивача на поновлення договору оренди землі.

Такої ж правової позиції дотримується й Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2018 року, справа № 390/1736/16-ц, яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року, справа 379/338/16-ц, зазначив, що відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У справі встановлено, що договір оренди землі № 0402від 05 жовтня 2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ПК «Поділля», діє до 30 грудня 2020 року, а тому давати оцінку тій обставині, чи має ПАТ «ПК «Поділля» переважне право на поновлення договору оренди землі до закінчення строку дії договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року є передчасним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 після закінчення строку дії договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року не має наміру продовжувати з позивачем договірні відносини, а тому позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року, колегія суддів до уваги не приймає, так як ці доводи не узгоджуються з положеннями частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо порядку дій (процедури), які необхідно вчинити орендарю щодо поновлення договору оренди землі на новий строк так і орендодавцю щодо заперечення у поновленні орендарю договору оренди землі.

Інші аргументи апеляційної скарги також не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» залишити без задоволення.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 26 березня 2019 рокуу даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис В. П. Рибчинський

Підпис Т. О. Денишенко

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 18 липня 2019 року.