ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
17 липня 2019 року м. Полтава
Постановою Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ (головуючий суддя Лобов О.А., судді: Дорош А.І., Триголов В.М.) від 17 червня 2019 року задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 : ухвала Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 29 травня 2019 року скасована, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі продажу Ѕ частини житлового будинку направлена до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області для продовження розгляду.
Не заперечуючи правильність рішення апеляційного суду по суті, вважаю за необхідне висловити окрему думку щодо правового обґрунтування ухваленого рішення.
Колегія суддів, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 29 травня 2019 року, виходила з того, що позивач ОСОБА_1 усунула недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі судді від 24 січня 2019 року, і підстав для залишення позову без розгляду відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України не існувало.
Такі мотиви прийнятого судом апеляційної інстанції рішення вважаю неповними, оскільки вони (мотиви) не містять тлумачення норми п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 24 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст.175, 177 ЦПК України (а.с.25, 26).
01 лютого 2019 року ОСОБА_1 подано уточнену позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу недійсним та додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. і заявлено клопотання про витребування доказів, яке задоволено судом першої інстанції (а.с.30-35, 73).
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.36).
Залишаючи без розгляду позов на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд першої інстанції зазначив, що недоліки позовної заяви не усунуті у повній мірі, а саме: позивач не конкретизувала зміст позовних вимог та виклад обставин, якими обґрунтовує свої позовні вимоги та не вказала докази на підтвердження позову, зокрема щодо необхідності визнання недійсним договору купівлі-продажу, підстав для такого, які саме її законні права та інтереси були пов`язані з цим, внаслідок укладення цього договору.
Згідно п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
На моє переконання наведена норма закону підлягає застосуванню у її системному зв`язку із нормами ч.11, ч.12, ч.13 ст.187 ЦПК України, а також п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України.
Тобто якщо після відкриття провадження суд встановить, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний діяти згідно загального правила, встановленого приписами ч.1 ч.3 ст.185 ЦПК України, а саме залишити позов без руху і надати позивачу можливість усунути недоліки позову.
Норми Глави третьої Розділу ІІІ ЦПК України («Підготовче засідання») не містять заборони на вчинення такої процесуальної дії залишення позову без руху, навпаки така можливість передбачена ч.11, ч.12, ч.13 ст.187 ЦПК України та узгоджується із положеннями п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України.
Таким чином, після відкриття провадження у справі суд вправі залишити позов без розгляду у зв`язку з поданням заяви без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України виключно з дотриманням встановленої процедури суд зобов`язаний спочатку залишити позов без руху (навіть повторно), роз`яснити позивачу, які недоліки виявлені, і встановити строк для усунення недоліків. При цьому такі процесуальні дії мають бути вчинені до закінчення підготовчого засідання.
Як слідує з матеріалів справи, суд першої інстанції після відкриття провадження у справі жодних процесуальних рішень щодо виявлення недоліків позовної заяви не ухвалював, відповідно суд не залишав позовну заяву без руху і не дав позивачу можливості усунути ці недоліки.
Отже, «вузьке», позасистемне трактування положень п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України має наслідком обмеження особи у праві доступу до суду, оскільки помилки суду виправляються «за рахунок» цієї особи.
Суддя Полтавського
апеляційного суду О.А. Лобов