Справа № 184/1819/19
Номер провадження 2/184/571/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача 1: ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання не відоме), відповідача 2: ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання не відоме) про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду з вищевказаним позовом про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору обміну квартир належить вищевказана квартира. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, однак фактично там не проживають, участі в утриманні, облаштуванні та благоустрою житлової квартири не беруть. Оскільки відповідачі не мають наміру добровільно знятись з реєстрації в зазначеному житловому приміщенні, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просить провести слухання справи без виклику сторін, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачі до суду повторно не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлялись належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомили, відзив не надали.

Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідачів, з огляду на що відповідачі, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважаються такими, що отримали судову повістку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.280 ЦПК України , суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору обміну квартир належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.6).

Наведене підтверджується реєстраційним посвідченням БТІ, згідно якого ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору обміну квартир належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.7).

З довідки Виконавчого комітету Покровської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Однак, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації не проживають, що підтверджується актами про встановлення паспортного обліку від 20.09.2014р. та 22.08.2019р., згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою по АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 Житлового кодексу УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням.

Приписами ст.317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з цим, згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 141, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1: ОСОБА_2 , відповідача 2: ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.11.2019р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова