Справа F 333/2590/19
Провадження F 2-з/333/37/19
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму за невиконання грошового зобовFязання в загальній сумі 263 607, 08 грн., з яких: нарахована пеня у розмірі 0,1% за період з 21 червня 2018 року по 06 травня 2019 року на суму 199 153, 69 грн.; три відсотки річних на суму 16 368, 79 грн., інфляційні нарахування витрат за період з 21 червня 2018 року по 06 травня 2019 року на суму 48 084, 60 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 636, 08 грн.

13 травня 2019 року позивачем надано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на АДРЕСА_1, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 до виконання рішення по суті вимог.

Оскільки відповідно до п. 13 ст. 7, ч. 3 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, тобто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та без проведення судового засідання, фіксування останнього за допомогою звукозаписувальних технічних засобів згідно зі ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предFявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Заява про забезпечення позову, згідно зі ст. 151 ЦПК України, повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імFя (прізвище, імFя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звFязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що вищевказане майно може бути відчужене його власником F відповідачем ОСОБА_2, внаслідок чого, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На цей час судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 13 травня 2019 року за F 166319020.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України F 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно зі ст. 1 Конвенцією про захист прав і основних свобод людини високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Співмірність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, зокрема, у разі відчуження відповідачем зазначеного нерухомого майна, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним і достатнім по справі накласти арешт на квартиру F АДРЕСА_3.

Згідно зі ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Підстав для обовFязкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає.

Враховуючи обставини справи, застосований судом вид забезпечення позову, суд приходить до висновку, що на даний час необхідності у застосуванні зустрічного забезпечення немає.

Проте суд вважає за необхідне розFяснити сторонам, що відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 157, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів F задовольнити.

Накласти арешт на квартиру F АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі угоди про розподіл спільного майна подружжя від 19 лютого 2005 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копію ухвали направити для виконання до Комунарському відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та сторонам для відома.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пFятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва

Адреса стягувача F ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 15-г. кв. 117, РНОКПП: НОМЕР_1

Адреса боржника F ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 69104, АДРЕСА_4, РНОКПП: НОМЕР_2.

Строк предFявлення ухвали до виконання F15 травня 2022 року.

Дата видачі F 15 травня 2019 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва

Секретар: К.Ю. Здановська