Справа № 352/440/19
Провадження № 2/352/522/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді Гургули В.Б.,

секретаря Кожуховської О.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивачка заявила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей.

Заявлений позов обґрунтувала тим, що 09 березня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Загвіздянській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №3.

Під час спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми і проживають з матір`ю.

Позивачка зазначає, що з 2017 року вони з відповідачем припинили спільне проживання і коштів на утримання дітей він дає дуже мало і то не постійно. Стверджує, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі приймати участь в утриманні їх дітей.

Від позивачки до суду надійшла заява, в якій вона просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 березня 2002 року позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Загвіздянській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №3.

Під час спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми і проживають з матір`ю.

У 2017 році позивачка та відповідач припинили спільне проживання, з того часу коштів на утримання дітей батько дає дуже мало, хоча його стан здоров`я та матеріальне становище, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі приймати участь в утриманні дітей.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, зокрема те, що вони повністю знаходяться на утриманні матері, та матеріальне становище відповідача. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України, слід стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України стягнення розпочати з моменту пред`явлення позову до суду і проводити до повноліття дітей.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191,199 СК України, ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнення розпочати з моменту пред`явлення позову до суду (26.02.2019 року) і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Гургула В.Б.