Провадження №22-ц/812/1168/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 476/906/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області

про визнання протиправними дій та скасування наказу

за апеляційною скаргою

Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області

на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Черняковою Н.В. 1 квітня 2019 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 11 квітня 2019 року

у с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області) про визнання протиправними дій та скасування наказу.

В обґрунтування позову зазначав, що 30 березня 1995 року його батькові ОСОБА_2 було видано державний акт серії НОМЕР_1 на право постійного користування земельною ділянкою площею 14,8 га, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства на території Малоукраїнської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 29 березня 2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 припинено право постійного користування ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку.

Посилаючись на те, що він не є землекористувачем вищевказаної земельної ділянки, а тому у відповідності до ст. 141 ЗК України його заява не може бути підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою, просив суд визнати дії Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області щодо припинення права постійного користування ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку протиправними та скасувати вищевказаний наказ.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 1 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення площею 14,80 га, наданої ОСОБА_2 , на підставі державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26, розташовану у межах території Малоукраїнської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Скасовано Наказ ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області від 29 березня 2018 року за вих. №14-1813/14-18-СГ "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою". Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області, посилаючись на невідповідність висновків суду щодо підстав припинення права користування земельною ділянкою обставинам справи, недоведеність порушення прав позивача, просило скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому він не наділений правом добровільної відмови від права користування земельною ділянкою, яке визначене положеннями п. 1 ст. 142 ЗК України. За такого суд вважав, що ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області порушило порядок припинення права користування спірною земельною ділянкою.

Проте колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Єланецької районної ради народних депутатів 17 сесії 21 скликання від 17 грудня 1993 року надано ОСОБА_3 у постійне користування земельну ділянку площею 14,8 га у полі №2 ґрунтозахисної сівозміни, загону №2 сільськогосподарського підприємства «Україна».

30 березня 1995 року ОСОБА_2 видано державний акт серії НОМЕР_1

на право постійного користування земельною ділянкою площею 14,8 га для ведення селянського (фермерського) господарства на території Малоукраїнської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Наказом ГУ ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 29 березня 2018 року за вих. №14-1813/14-18-СГ,відповідно до статей 15-1, 92, 122 ЗК України. ст. 25 ЦК України, керуючись Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, враховуючи заяву ОСОБА_1 , припинено право постійного користування ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку та віднесено вказану земельну ділянку до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Малоукраїнської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 122 ЗК передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року №306, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Миколаївської області.

Відповідно до підпункту 33 пункту 4 вищевказаного положення Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування клопотання щодо припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону.

У ст.141 ЗК України зазначено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. Зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Положеннями ч.ч. 3,4 ст. 142 ЗК України визначено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Водночас, земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийняті відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 ЗК України).

Статтею 7 ЗК України, який діяв до 1 січня 2002, було передбачено, що Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, земля у постійне користування надається, у тому числі, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

За нормою статті 92 ЗК України, який набув чинності з 1 січня 2002, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Вичерпний перелік осіб, які мають право отримати із земель державної та комунальної власності земельну ділянку в постійне користування, визначений частиною 2 статті 92 ЗК України.

Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Земельний кодекс України чітко розмежовує поняття права власності та право користування земельною ділянкою, закріплюючи права власників земельних ділянок статтею 90, а права землекористувачів - статтею 95 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до пункту «а» статті 90 ЗК України власник земельної ділянки має право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Аналіз норм, закріплених статтею 95 ЗК України свідчить про те, що землекористувач позбавлений права розпоряджатися земельною ділянкою на свій розсуд.

Аналогічні правові норми закріплені статтями 317, 319, 373 ЦК України.

За нормою частини 4 статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Коло питань, пов`язаних із спадкуванням, врегульовано главою 84 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з вищевикладеного, за нормами цивільного законодавства успадкувати можливо те майно, яке на момент смерті спадкодавця належало йому на праві власності, а не на праві користування.

Таким чином, право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 у справі за № 6-2329 цс16.

Відповідно до частини 5 статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Отже, хоча й перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою є вичерпним, але з урахуванням вищезазначених норм матеріального права , колегія суддів вважає, що ГУ «Держгеокадастру» мав передбачені законом підстави для припинення права постійного користування землею сільськогосподарського призначення в межах території Малоукраїнської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

До того ж, в судовому засіданні представник ГУ «Держгеокадастру» пояснила, що підставою винесення наказу про припинення права користування земельною ділянкою стала смерть користувача, а не заява позивача про повернення земельної ділянки з постійного користування у державну власність

Таким чином, зазначення в оскаржуваному наказі формулювання «враховуючи заяву громадянина України ОСОБА_1 від 8 лютого 2018 року № М-1351/0/19-18-СГ», за наявності підстав для припинення права постійного користування земельною ділянкою, не може бути достатньою підставою для висновку про протиправність дій ГУ «Держгеокадастру» та скасування наказу.

Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини та норми земельного законодавства, які регулюють спірні правовідносини та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За такого, рішення суду, відповідно до ч.ч. ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 1 квітня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправними дій та скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В.Коломієць

Повний текст постанови складено 15 липня 2019 року.