Ухвала

Іменем України

08 липня 2019 року

м. Київ

справа № 288/1580/14-ц

провадження № 61-11839 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області у складі судді Рудника М. І., від 06 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного судуу складі колегії суддів: Шевчук А. М., Талько О. Б., Коломієць О. С., від 15 травня 2019 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадженняу справі за позовом Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» або первісний кредитор) на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Заяву обґрунтовувало тим, що Попільнянським районним судом Житомирської області виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2007 року № 014/0983/85/56563. Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк» (далі - ПАТ «Комерційний індустріальний банк»), а надалі - між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 29 червня 2017 року укладені договори відступлення права вимоги за вищезазначеним кредитним договором, внаслідок чого до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2019 року, залишеної без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 15 травня 2019 року, заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено. Здійснено заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2014 року у цивільній справі № 288/1580/14-ц на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись нанеправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому проваджені, не врахували, що заміна сторони виконавчого провадження може мати місце лише у разі відкриття такого провадження, однак заявник не надав доказів на підтвердження того, що виконавче провадження з виконання рішення суду відкрито. Також суди не врахували обсяг кредитного зобов`язання та не з`ясували, чи дійсне воно на момент заявлення вимог про заміну стягувача. ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не довело належними доказами перехід до нього права вимоги за кредитними зобов`язаннями боржника. Не досліджено також питання відповідності договору про відступлення права вимоги Закону України «Про іпотеку».

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами установлено, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2014 року та додатковим рішенням цього ж суду від 11 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» достроково заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2007 року № 014/0983/85/56563 у сумі 2 998 174,03 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом - 33 868,88 дол. США (437 185,46 грн); заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 28 556,98 дол. США (368 618,52 грн); пеню за невчасне повернення кредиту та сплату процентів - 2 192 370,05 грн. Вирішено питання судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 15 квітня 2015 року.

На підставі виконавчих листів, виданих Попільнянським районним судом від 27 квітня 2015 року, постановами державного виконавця відділу ДВС Попільнянського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року відкриті виконавчі провадження за № 49940211 та № 49939835.

Між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» 29 червня 2017 року укладений договір відступлення права вимоги №114/42, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 12 червня 2017 року № 014/0983/85/56563, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк».

Цього ж дня, 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладений договір відступлення права вимоги №114/42 ДГ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 12 червня 2007 року № 014/0983/85/56563 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Пунктом 2.3 вищевказаного договору №114/42-ДГ зазначено, що внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані в реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29 червня 2017 року боржник ОСОБА_1 має залишок заборгованості за кредитом від 12 червня 2007 року № 014/0983/85/56563 у сумі 6 481 128,36 грн.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - ЗУ «Про виконавче провадження» або Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частин першої, другої та п`ятої ст.15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 та 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, за своєю правовою природою заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та її заміна новим кредитором проводиться за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як у межах відкритого виконавчого провадження, так й за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути здійснена на будь-якій стадії процесу.

Установивши вказані обставини суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», замінивши стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо боржника ОСОБА_1 , оскількизвернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Дані висновки відповідають правовому висновку, який викладений в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Доводи касаційної скарги про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження є безпідставними, оскільки підставою для заміни стягувача у справі, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 06 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного судувід 15 травня 2019 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Кривцова

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник