Справа № 171/420/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря судового засідання Титаренко Л.Б.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 13 липня 1991 року, про що зроблено відповідний актовий запис за F 62.

ОСОБА_1 вказує, що на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, як подружжя разом не проживають з 2016 року. Життя з відповідачем не склалося, подальше збереження сім'ї не можливе. Підставою для розірвання шлюбу стала втрата між ними почуття любові та взаємної поваги, тому просить шлюб розірвати.

В підготовче засідання позивач не зFявилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу у підготовчому засіданні за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не зFявився, надав до суду заяву в якій просить підготовче засідання проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч. 4 ст. 200 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовFязки у шлюбі та сімFї.

Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 2, 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 липня 1991 року, актовий запис F62, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії IV-КИ F 311293 (а.с. 6).

Причиною розпаду сімFї є непорозуміння між сторонами, фактичне припинення шлюбних відносин.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер.

Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сімFю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімFї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112,114, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 13, 89, 141, 142, 200, 206, 247,259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2) і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2) зареєстрований 13 липня 1991 року Зеленодольською селищною радою Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис №62.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову на підставі платіжного доручення №62 від 11.03.2019 року, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 травня 2019 року.

Суддя

ОСОБА_3