Номер провадження: 22-ц/813/5431/19
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фонтанський 16245» про визнання недійсними установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фонтанський 16245» та скасування державної реєстрації на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про закриття провадження, постановлену під головуванням судді Васильків О.В., 27 березня 2019 року в м. Одеса,-

встановила:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСББ «Фонтанський 16245» про визнання установчих зборів співвласників багатоквартирних будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 зі створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Фонтанський 16245 » (далі ОСББ «Фонтанський 16245») недійсними; про визнання недійсними рішення установчих зборів щодо створення ОСББ «Фонтанський 16245», оформлені протоколом №1 від 12 травня 2016 року; про визнання недійсним Статуту ОСББ «Фонтанський 16245», затвердженого протоколом №1 від 12 травня 2016 року і зареєстрованого державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради; про скасування державної реєстраціїОСББ «Фонтанський 16245» (т. 1 а.с. 2-9).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Фонтанський 16245» про визнання недійсними установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фонтанський 16245» та скасування державної реєстрації закрито (т. 3 а.с. 54-55).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява стосується захисту порушеного права фізичної особи - співвласника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку щодо вираження його волі у рішенні установчих зборів, що відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» повинно розглядатись за правилами ЦПК України, так як відносини стосуються порушення цивільних прав (т. 3 а.с. 60-66).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд, постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Фонтанський 16245» про визнання недійсними установчих зборів ОСББ «Фонтанський 16245» та скасування державної реєстрації виходив з того, що заявлені позовні вимоги належать до предметної юрисдикції господарського суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

При цьому, визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорюванні або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд визнати установчі зборів співвласників багатоквартирних будинків АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 зі створення ОСББ «Фонтанський 16245» недійсними; визнати недійсними рішення установчих зборів щодо створення ОСББ «Фонтанський 16245», оформлені протоколом №1 від 12 травня 2016 року; визнати недійсним Статут ОСББ «Фонтанський 16245», затверджений протоколом №1 від 12 травня 2016 року і зареєстрований державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради; скасувати державну реєстрацію ОСББ «Фонтанський 16245» .

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 - мешканцем та співвласником будинку, що увійшов до новоствореного та зареєстрованого ОСББ «Фонтанський 16245», який має право брати участь у його діяльності, управлінні, утриманні і використанні спільного майна та фактичними учасниками зазначеного новоствореного ОСББ і державним реєстратором щодо державної реєстрації юридичної особи - ОСББ «Фонтанський 16245».

За таких обставин, цей спір стосується приватного інтересу, а саме права ОСОБА_1 як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на думку позивача, ОСББ, а саме брати участь у його діяльності, управлінні, утриманні і використанні спільного майна шляхом можливості висловлювання своєї думки на установчих зборах щодо порядку денного, будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце їх проведення.

Спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 20 вересня 2018 року у справі N 813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи) пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК)

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в Постанові від 6 лютого 2019 р. N 462/2646/17; N 11-1272апп18.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі обґрунтовано зазначив, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, звертає увагу той факт, що ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі послався на те, що спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи стосуються питань щодо їх господарської діяльності та допускав можливість підсудності таких спорів Господарським судам.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що постанова Великої Палати Верховного суду не може бути підставою для закриття провадження у справі є неспроможним , оскільки суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження по справі виходив з того, що підставою для закриття провадження у справі є не прийняття постанови Великою Палатою Верховного Суду, а непідсудність даної справи місцевому загальному суду з огляду на положення ст. 19 ЦПК України та ст. 20 ГПК України.

Інших доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 рокупро закриття провадження у справі відповідає вимогам закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 15.07.2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе