Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення )

23.07.2019 Справа №607/8007/19

23 липня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засіданні Бойко І.І.

- строни в судове засідання не з`явились

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його користь, у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 2045 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є сином відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 він досяг повноліття, однак, продовжує навчання на денній, контрактній формі навчання у Тернопільському національному економічному університеті, проживає у гуртожитку. Відтак, на проживання, харчування і навчання йому необхідні кошти, які він отримує від своєї матері. Відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак в добровільному порядку допомоги не надає.

Посилаючись на наведене та те, що він продовжує навчання на платній, денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує допомоги, просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Позивач був присутній в попередніх судових засіданнях, позовні вимоги підтримав та просив стягнути аліменти у розмірі 2045 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відзив на позов не подав та про причини неявки суду не повідомив.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23 жовтня 2000 року, виданим Баворівською сільською радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №9.

ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_4 досяг повноліття, однак продовжує навчатись.

09 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та Тернопільським національним економічним університетом укладено договір про надання освітніх послуг, згідно умов якого Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів ОСОБА_3 здійснити надання ОСОБА_1 освітньої послуги на денній формі навчання у період з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 рік, загальною вартістю навчання 50140 грн.

Згідно квитанцій про оплату за №N1CHP57604 від 28 серпня 2018 року та за № N1CHP38125 від 12 лютого 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 здійснив оплату за проживання у гуртожитку у розмірі 5000 грн.

Із студентського квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 01 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 є студентом Тернопільського національного економічного університету, факультету обліку і аудиту, денної форми навчання.

Самостійно заробляти на життя у зв`язку з навчанням на денній формі син ОСОБА_4 не має можливості.

В судове засідання відповідач не з`явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 є повнолітнім, однак продовжує навчатись у Тернопільському національному економічному університеті на денній, контрактній формі навчання. Самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. При цьому, позивач регулярно несе витрати на проживання в гуртожитку, харчування, придбання підручників.

Відповідач є працездатною особою молодого віку, обставин незадовільного стану здоров`я судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу синові ОСОБА_5 у зв`язку з продовженням навчання та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_6 слід визначити у розмірі 2045 грн. починаючи стягувати з дня пред`явлення позову 02 квітня 2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів, судом враховано віддаленість місця навчання від місця проживання, вартість проїзду до місця навчання, вартість проживання у гуртожитку, вартість підручників, харчування, навчання тощо.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 768,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 183, 198-201 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжу навчання задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) аліменти в розмірі 2045 (дві тисячі сорок п`ять) грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 02 квітня 2019 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 23 липня 2019 року.

ГоловуючаІ. М. Черніцька