01.07.2019 Справа № 756/8214/19
Унікальний №756/8214/19
Провадження №2/756/4707/19
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

01 липня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ЗАВОД «МАЯК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заяву необхідно залишити без руху у зв`язку з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Частина 4 ст. 177 ЦПК зазначає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Матеріали справи не містять документів, підтверджуючих сплату судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім вимоги про стягнення заробітної плати позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка не є такою, що звільняється від сплати судового збору.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати. Зокрема норми статті вказують, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 910/4518/16 (Провадження № 12-301гс18) встановлено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Беручи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є складовою заробітної плати, а відтак за розгляд вказаної вимоги позивачу рекомендовано сплатити 1 відсоток від розміру заявленого до стягнення заробітку за час затримки розрахунку, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ЗАВОД «МАЯК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня отримання копії даної ували.

У разі невиконання ували суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Яценко