РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Мороз Л.С.

представника відповідача - адвоката Губар Н.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання у володіння та користування частини спільного майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про встановлення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання йому у володіння і користування частини спільного майна в натурі, яке відповідає Ѕ частці у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 у вигляді жилої кімнати №3 площею 15,3 кв.м. Просить суд надати у володіння і користування відповідачу частину спільного майна в натурі , яка відповідає Ѕ частці у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 вигляді жилої кімнати «2», площею 11.2 кв.м. Решту приміщень квартири : кухню «4» площею 7,3 кв.м., ванну кімнату «6» площею 2,6 кв.м. , туалет «5» площею 1,2 кв.м., коридор «1» площею 7,3 кв.м., просить залишити у спільному володінні та користуванні обох співвласників.

Свої позовні вимоги мотивує, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності йому ОСОБА_1 та його дочці ОСОБА_2 . Зазначає, що з дочкою склався порядок користування приміщенням, згідно якого, позивач займає кімнату «3» площею 15,3 кв.м., а дочка - кімнату «2» , площею 11,2 кв.м., усіма іншими приміщеннями користуються спільно. Позивач стверджує, що є пенсіонером, витрати по оплаті квартири і комунальних послуг змушений нести він, а дочка в свою чергу ніде не працює. Існують перешкоди в оформленні субсидії, оскільки позивач не може оформити окремі особові рахунки на оплату житла без згоди відповідача.

06.03.2019 р. ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, яка прийнята судом до спільного розгляду ухвалою суду від 06.03.2019 р. Відповідно позивач за зустрічними позовними вимогами просить встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 . Кімнату «3» просить виділити у користування ОСОБА_2 , кімнату «2» просить виділити у користування ОСОБА_1 Решту приміщень квартири просить залишити у спільному користуванні обох власників.

Свої вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 мотивує тим, у вказаній квартирі проживають чотири особи, а саме, батько з дружиною ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час ОСОБА_2 з неповнолітньою донькою користується кімнатою «2», яка є меншою за площею ніж кімната «3» ОСОБА_2 зазначає, що з неповнолітньою дочкою потребують більшої кімнати, що сприятиме її нормальному розвиткові, навчанню та дозвіллю.

ОСОБА_2 у письмових поясненнях по справі від 22.05.2019 року, зазначила, що іншого житла в неї не має, напроти дружина ОСОБА_1 , ОСОБА_3 має власне житло в м.Рівне. Зазначає також, що згоди на порядок визначений ОСОБА_1 на користування квартирою ніколи не надавала, завжди наполягала на необхідності проживання з неповнолітньою в більшій по розмірам кімнаті.

Свої заперечення на позовні вимоги ОСОБА_2 представником ОСОБА_1 викладено у письмовому відзиві на позов від 20.03.2019 р. Представник відповідача заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_2 . Зазначає, що доводи ОСОБА_2 , що вона з дитиною потребують більшої кімнати є безпідставними, оскільки понад 18 років ОСОБА_2 ніде не працевлаштована, хоча є дорослою та працездатною, не бажає самостійно забезпечувати себе та неповнолітню дочку власним житлом. Після отримання ОСОБА_1 в 2000 році ордеру на житлове приміщення за № НОМЕР_1 на право зайняття з дочкою ОСОБА_2 квартири, між членами сім`ї добровільно склався порядок користування квартирою, а саме, що у більшій кімнаті площею 15,3 кв.м. проживатиме основний квартиронаймач ОСОБА_1 , а у меншій кімнаті площею 11,2 кв.м проживатиме його дочка ОСОБА_2 Власне ОСОБА_1 проживає у кімнаті «3» з ОСОБА_3 , з якою одружився в 2012 році.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року провадження у вищевказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.04.2019 р. розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання у володіння та користування частини спільного майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому, про встановлення порядку користування квартирою продовжено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.07.2019 р. провадження в справі у частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про залишення балкону у спільному користуванні обох співвласників закрито.

Ухвалою суду від 29.10.2019 р. провадження в справі у частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про надання у володіння та користування частини спільного майна в натурі про залишення балкону у спільному користуванні обох співвласників закрито.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 суду також пояснив, що квартиру АДРЕСА_1 отримав в 2000 році, та приватизував на себе та дочку ОСОБА_2 . В зазначеній квартирі проживає з дружиною, а в 2009 році дочка народила внучку ОСОБА_5 , зокрема дочка понад 18 років ніде не працює. Пояснив суду, що не може отримати субсидію.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_1 її чоловік, з яким вона проживає в більшій кімнаті, в квартирі АДРЕСА_1 з 2000 року, у неї є у власності інша квартира. Також пояснила, що ОСОБА_2 мешкає в меншій кімнаті, з якої є доступ до балкону, двері своєї кімнати ОСОБА_2 закриває.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснила, що мати віддала її на вихання батьку. Існуючий порядок користування квартирою відбувся ще у 2000 році, коли батьком привів цивільну дружину ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, заперечив проти задоволення зустрічного позову.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Мороз Л.С. підтримав вимоги свого довірителя та заперечив проти задоволення зустрічного позову з підстав та мотивів наведених у письмових заявах по суті спору.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Губар Н.В. заперечив проти задоволення первісного позову, підтримав вимоги довірителя за зустрічним позовом, а також зазначила, що не заперечує щоб балкон надали в користування разом із житловою кімнату площею 11,2 кв.м.

Представник орнану опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, заперечень, пояснень по суті спору не подано.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради 04.01.2001 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6)

Право власності зареєстроване Рівненським міським бюро технічної інвентаризації, записане в реєстрову книгу за №191-484-50044.

Згідно технічного паспорту на квартиру, виготовленого КП «Рівненське МБТІ» 15.12.2000 року, квартира є двохкімнатною. , житловою площею 26,5 кв.м.: перша кімната «2» площею 11,2 кв.м. , друга кімната «3» площею 15,3 кв.м. , кухня «4» площею 7,3 кв.м., ванна кімната «6» площею 2,6 кв.м., туалет «5» площею 1,2 кв.м., коридор «1» площею 7,3 кв.м., балкон 2,8 кв.м., площа квартири 45,4 кв.м., загальна площа квартири 46,9 кв.м.

Судом досліджено ордер на житлове приміщення № НОМЕР_1 виданий ОСОБА_1 30.03.2000 року. (а.с.38)

Як встановлено та не заперечується сторонами в квартирі АДРЕСА_1 проживають четверо осіб, саме в кімнаті «3» площею 15,3 кв.м., проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в кімнаті «2» площею 11,2 кв.м., проживають ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 13.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Факт проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_5 підтверджується також актом обстеження умов проживання від 04.03.2019 р. виконаним головним спеціалістом відділу правового та соціального захисту дітей служби у справах дітей ВКРМР. Даним актом також встановлено, що дитина разом з матір`ю займають окрему кімнату.

Статтями 4, 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 на підставу своїх вимог зазначає, що потребує більшої кімнати оскільки, що є пенсіонером, повністю утримує квартиру та оплачує комунальні послуги. Однак всі вище перераховані обставини суду не довів належними доказами.

Частиною четвертою статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно ч. 1ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А у відповідності до частини 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до частини 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість між ними. Право на судовий захист виникає у випадку відсутності домовленості між всіма співвласниками, наявності між ними непорозумінь та протиріч, які ускладнюють спільне користування майном, або іншим чином впливають на права та інтереси всіх співвласників.

Як встановлено судом, між сторонами не було досягнуто домовленості з приводу проживання в більшій кімнаті «3» в квартирі АДРЕСА_1 . Дочка ОСОБА_2 оспорювала даний порядок, в наслідок чого виникали непорозуміння.

У відповідності до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

ОСОБА_2 з неповнолітньою дочкою іншого нерухомого майна у володінні та користуванні не мають.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_3 (а.с.61)

Наявність неприязнених стосунків та конфліктів між сторонами не заперечили в судовому засіданні самі сторони та їх представники.

Якщо спірні правовідносини не стосуються розподілу майна в натурі для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При вирішенні спору суд звертає увагу і на необхідність захисту житлових прав малолітньої дитини, враховуючи при цьому ту обставину, що крім цієї квартири ОСОБА_2 з неповнолітньою дочкою, іншого житла не має для проживання.

Вpаховуючи хаpактеp планування кваpтиpи, склад сім`ї, виділення у відособлене користування кожному із співвласників частини квартири, яка б відповідала їх ідеальним часткам є неможливим, суд вважає, що запpопонований ОСОБА_2 поpядок коpистування пpимiщеннями спipної кваpтиpи є найбiльш pацiональним та доцiльним i таким, що відповідатиме інтересам неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виділення у користування ОСОБА_2 кімнати більшого розміру містить незначне відхиленні від ідеальної частки, що не поpушує житлових прав власників, не порушуючи також права неповнолітньої дитини. ОСОБА_1 виділити у користування житлову кімнату площею 11,2 кв.м. з прилеглим до неї балконом.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання у володіння та користування частини спільного майна в натурі задоволити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому про встановлення порядку користування квартирою задовольнити повністю.

Встановити поpядок коpистування пpимiщеннями кваpтиpи АДРЕСА_1 , видiливши у коpистування:

- ОСОБА_2 - житлову кімнату площею 15,3 кв.м.

- ОСОБА_1 - житлову кімнату площею 11,2 кв.м. з прилеглим до неї балконом.

Кухню площею 7,3 кв.м., коридор площею 7,8 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., туалет площею 1,2 кв.м., залишити у спiльному коpистуваннi ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання у володіння та користування частини спільного майна в натурі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому, місцезнаходження: 33000, м.Рівне, вул.Соборна,30

Повний текст судового рішення складено 06.11.2019 року.

Суддя І.О.Гордійчук