Справа № 583/810/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О, розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, заінтересована особа: ОСОБА_2 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст вимог за скаргою.

21.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у провадженні Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавчий лист №2-201 від 29.12.2008 року, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ПП ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 4900 грн. (ВП №39273192) та виконавчий лист №2-201 від 29.12.2008 року, виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ПП ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 1000 грн. витрат на правову допомогу (ВП №39273306).

14.03.2018 року він звернувся із заявою до начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про надання інформації щодо перебування вищевказаних виконавчих листів на виконанні державної виконавчої служби, однак відповіді не отримав.

04.10.2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою до начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області та повідомив про те, що 24.07.2013 року здав два виконавчі листи №2-201/08 для примусового виконання та надав копії заяв від 29.07.2013 року.

26.12.2018 року він знову звернувся із заявою до начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області з того ж приводу.

28.12.2018 року ОСОБА_1 отримав листа начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 за №36269, яким було повідомлено, що 23.12.2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу по п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», постанову разом з виконавчим документом направлено стягувачу, тобто ОСОБА_1, а виконавче провадження було знищено на підставі акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 07.02.2014 року.

18.01.2019 року ОСОБА_1 отримав рекомендований лист №401, яким йому було надіслано постанови №2/14.10-11/2019 та №1/14.10-11/2019 про результати перевірки законності виконавчого провадження АСВП №39273192 та АСВП №39273306 від 15.01.2019 року, винесені начальником Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3, в яких було вказано, що оригінали виконавчих листів №2-201 від 29.12.2008 року, виданих Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ПП ОСОБА_2 4900 грн. та 1000 грн. не були направлені стягувачу, виконавчі дії проведені не в повному обсязі. Крім того, у вказаних постановах було зазначено, що дії державного виконавця Очкуренка В.М. було визнано такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 вважає, що в звязку з тим, що заяву до виконавчої служби ним було подано в березні 2018 року, а перевірку проведено 15.01.2019 року лише після того як він звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області, є всі підстави про визнання дій незаконними саме начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3, так як він переклав відповідальність за виявлені порушення на непрацюючого державного виконавця Очкуренка В.М., тоді як він звертався з заявами з березня 2018 року саме до начальника відділу та саме ним було надано неправдиву відповідь щодо направлення виконавчих документів стягувачу 23.12.2010 року та недостовірну інформацію щодо знищення виконавчого провадження ще 07.02.2014 року. На думку ОСОБА_1 наявна бездіяльність начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 по виконавчим провадженням №39273192, №39273306, яка тривала з березня 2018 року до часу його звернення до суду із скаргою.

Крім того, ОСОБА_1 також зазначає, що він звертався до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень та ухвалою суду від 23.01.2019 року (справа №583/92/19) було відмовлено в задоволенні скарги, але повний текст ухвали ним було отримано лише 29.01.2019 року. Тільки після ознайомлення зі змістом ухвали від 23.01.2019 року та підставами відмови виникла необхідність у зверненні з новою скаргою, яку він подав 30.01.2019 року.

Таким чином, він вважає, що пропустив строк на оскарження постанов №2/14.10-11/2019 та 1/14.10-11/2019 про результати перевірки, так як вважав, що питання буде вирішене при розгляді справи №583/92/19.

В звязку з чим ОСОБА_1 просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із скаргою та поновити строк на звернення до суду із скаргою; визнати незаконною бездіяльність начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 щодо невжиття заходів для примусового виконання виконавчих листів №2-201 від 29.12.2008 року, виданих Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ПП ОСОБА_2 4900 грн. та 1000 грн.; визнати дії начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 незаконними при наданні відповіді листом від 28.12.2018 року за №36269 про знищення виконавчого провадження на підставі акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 07.02.2014 року та з приводу того, що повторно виконавчий лист не надходив до відділення.

Вивчивши матеріали за скаргою ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини та мотиви суду.

Зі змісту скарги вбачається, що за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області видані виконавчі листи №2-201/2008 від 29.12.2008 року про стягнення з ПП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 4900 грн. та про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Як стверджує сам ОСОБА_1 в своїй скарзі, 24.07.2013 року він звернувся до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявами про прийняття до примусового виконання вищевказаних виконавчих листів. Надані ним виконавчі листи були прийняті до виконання та відкриті виконавчі провадження ВП №392731920 та ВП №39273306, що перебували в провадженні Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

В подальшому ОСОБА_1 14.03.2018 року, 04.10.2018 року та 26.12.2018 року звертався із заявами до начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про надання інформації щодо перебування вищевказаних виконавчих листів на виконанні державної виконавчої служби і 28.12.2018 року він отримав листа начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 за №36269, яким було повідомлено, що 23.12.2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», постанову разом з виконавчим документом направлено стягувачу, тобто ОСОБА_1, а виконавче провадження було знищено на підставі акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 07.02.2014 року.

Пізніше, 18.01.2019 року на адресу ОСОБА_1 надійшли постанови №2/14.10-11/2019 та №1/14.10-11/2019 про результати перевірки законності виконавчого провадження АСВП №39273192 та АСВП №39273306 від 15.01.2019 року, винесені начальником Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3, в яких було вказано, що оригінали виконавчих листів №2-201 від 29.12.2008 року, виданих Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ПП ОСОБА_2 4900 грн. та 1000 грн. не були направлені стягувачу, виконавчі дії проведені не в повному обсязі. Крім того, у вказаних постановах було зазначено, що дії державного виконавця Очкуренка В.М. було визнано такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.449 ЦПК України із скаргою до суду можна звернутися в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення із скаргою до суду є процесуальними строками і вони можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Згідно ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд ретельно вивчив скаргу ОСОБА_1 та додані до неї документи та вважає, що ОСОБА_1 не навів переконливих аргументів, які б давали суду підстави дійти висновку, що строк звернення до суду з вказаною скаргою пропущено з поважних причин, жодних підстав щодо поважності причин не наведено і переконливих доказів суду не надано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм та доводів ОСОБА_1, викладених у скарзі, дає суду підстави дійти висновку про відсутність підстав для поновлення строків звернення до суду з вказаною скаргою, так як ОСОБА_1, знаючи про перебування на примусовому виконанні виконавчих документів починаючи з 2013 року не цікавився виконавчими провадженнями. Крім того, 18.01.2019 року отримавши постанови начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 №2/14.10-11/2019 та №1/14.10-11/2019 про результати перевірки законності виконавчого провадження АСВП №39273192 та АСВП №39273306 від 15.01.2019 року до суду із вказаною скаргою звернувся лише 16.02.2019 року, він не звернувся у визначені ст.449 ЦПК України строки до суду з відповідною скаргою, а звернувся поза межами строків.

Посилання ОСОБА_1 на те, що строк ним був пропущений через те, що повний тексту ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2019 року (справа №583/92/19) він отримав тільки 29.01.2019 року, суд не може прийняти до уваги, оскільки не наведено достатніх та переконливих аргументів про те, що вказана обставина впливає на вирішення даної скарги.

На думку суду ці обставини не впливають на вирішення даної скарги та не єє поважними причинами для поновлення строку.

Крім того, в самій скарзі ОСОБА_1 не навів належних, допустимих, переконливих доказів того, чому він такий тривалий час не цікавився долею вказаних вище виконавчих проваджень та не звертався із відповідними скаргами до суду.

Суд в даному випадку застосовує аналогію права на підставі ч. 9 ст.10 ЦПК України, де передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Висновок суду.

Оцінюючи надані суду докази, аналізуючи наведені норми, вирішуючи питання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою та відкриття провадження в справі, враховуючи, що ОСОБА_1 не надав суду належних, допустимих та переконливих доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд не знаходить законних підстав для поновлення такого строку для звернення зі скаргою, а тому суд вважає за необхідне скаргу залишити без розгляду, у звязку з пропущенням строку для звернення та відсутністю підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, керуючись ч.9 ст. 10, ст.ст. 126, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, заінтересована особа: ОСОБА_2 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень залишити без розгляду з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали та повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Судової палати у цивільних справах Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення складено 26 лютого 2019 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_4