РІШЕННЯ

іменем України

"26" липня 2019 р. 145/844/19

2/145/491/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 04 жовтня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 .

Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дитини він відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Син проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Вона позбавлена можливості працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Їй одній важко належним чином забезпечити сина самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність.

Відповідач працездатний, може працювати і допомагати їй в утриманні дитини. Точно встановити розмір його доходів немає можливості тому вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 . Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Інших утриманців у відповідача немає.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти, в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

Ухвалою судді від 03.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справу призначено до розгляду по суті на 26.07.2019 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що вона вона здорова, дитина теж, до декретної відпустки працювала в Тиврівській ЗОШ вчителем біології, в неї є квартира в АДРЕСА_1 , автомобіль "Ніссан", 2008 року випуску, інших утриманців немає.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, пояснив, що він здоровий, в нього власної нерухомості та транспортних засобів немає, інших утриманців немає, він проживає за рахунок випадкових заробітків - ремонтує автомобілі.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, позов задоволити виходячи з наступного.

Сторони перебувають в шлюбі.

В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.2).

Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї, виданою виконкомом Тиврівської селищної ради № 457 від 27.05.2019 р. (а.с. 4), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.05.2019 року (а.с. 5).

Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на даний час становить 1699 гривень.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач працездатний, молодого віку, інших утриманців немає.

За наведених обставин, визначення аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 28.05.2019 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 02.08.2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручене у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.