ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6859/19 Справа № 211/5627/18 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/5627/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Послуга» Криворізької міської ради,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович, на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2019 року, яке постановлено суддею Ніколенко Д.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 травня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 та її представник адвокат Бурлаченко С.Ю. звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства «Послуга» Криворізької міської ради про відшкодування матеріальної шкоди.

В мотивування позову зазначили, що позивачка ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_1 , її будинок та прибудинкову територію обслуговує КП «Послуга» Криворізької міської ради. 01 липня 2018 року з позивачкою стався нещасний випадок сходячи сходами та, тримаючись за перила, без яких неможливо сходити іншим способом, перила остаточно зламались та вона впала зі сходів. В результаті нею було отримано численні тілесні ушкодження перелом шийки стегна правої ноги, забій та садна, після чого вона перенесла тяжку операцію та проходить довготривалу післяопераційну реабілітацію. Загалом, не беручи до уваги грошові кошти, витрачені нею на проведення реабілітації, нею було витрачено суму в розмірі 46236,86 грн. Посилаючись на невжиття відповідачем заходів з ремонту та належного монтування перил на сходах, просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 46236,86 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Бурлаченко С.Ю. ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального прав. Вважає, що враховуючи не вжиття відповідачем заходів, щодо ремонту та належного монтування перил на сходах, понесені позивачкою матеріальні витрати мають бути відшкодовані саме Комунальним підприємством «Послуга» Криворізької міської ради. Суд першої інстанції, на думку представника позивачки, незаконно відмовив у позові, ґрунтуючись виключно на порушенні процедури механізму розслідування нещасного випадку. Вважає, що саме відповідач несе відповідальність за отриману позивачем шкоду здоров`я. Зазначає, що підприємство відповідача взяло на себе зобов`язання щодо проведення поточного ремонту конструктивних елементів будинку до яких також відносяться і сходи, обов`язковим елементом яких є перила, отже воно несе відповідальність за незабезпечення належних та безпечних умов користування сходами мешканців будинку, а особливо при здійсненні ремонтних робіт.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції керувався Порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 року № 270 (далі Порядок) та виходив з того, що порушена процедура механізму розслідування нещасного випадку, наданими позивачкою доказами підтверджується лише наявність тілесного ушкодження та витрати понесені на лікування. Не доведено позивачем факту бездіяльності відповідача щодо неналежного утримання будинкової та прибудинкової території, та відповідно як причини, отримання в зв`язку з цим травми позивачем.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення названих вимог закону не дотримався.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 липня 2018 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, відповідно до якого вона отримала закритий перелом шийки правого стегна зі зміщенням. Больовий синдром. Порушення опорно-рухової функції.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 576 Комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 11», ОСОБА_1 . 01.07.2018 року впала у дворі власного будинку біля 17-00 години, травма побутова (а.с. 68-69 ).

Спір виник з приводу відшкодування матеріальної шкоди, в зв`язку з травмуванням позивачки в результаті відсутності належного монтування перил на сходах будинку.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною першою вказаної статті визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Колегія суддів вважає, що позивачкою не доведено завдання їй матеріальної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, оскільки надані позивачем докази, не підтверджують ту обставину, що отримані тілесні ушкодження є наслідком падіння 01 липня 2018 року позивачки, яка сходячи сходами та, тримаючись за перила, які зламались та вона впала зі сходів. Також нею не надано доказів того, що саме відповідачем були вчинені неправомірні дії чи бездіяльність, які призвели до спричинення їй матеріальної шкоди.

Матеріали справи не містять доказів, що позивачка впала в указаному місці саме з підстав зношеності конструкції перил, оскільки відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 576 Комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 11», ОСОБА_1 . 01.07.2018 року впала у дворі власного будинку біля 17-00 години, травма побутова (а.с. 68-69 ).

Доводи апеляційної скарги про не вжиття відповідачем заходів, щодо ремонту та належного монтування перил на сходах, що підприємство відповідача взяло на себе зобов`язання щодо проведення поточного ремонту конструктивних елементів будинку до яких також відносяться і сходи, обов`язковим елементом яких є перила, що воно несе відповідальність за незабезпечення належних та безпечних умов користування сходами мешканців будинку, а особливо при здійсненні ремонтних робіт колегія суддів не бере до уваги, оскільки позивачка не довела, що її травмування відбулось саме при вказаних обставинах.

Крім того, згідно технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 , та письмових повідомлень відповідача мешканців будинку вбачається, що мешканці самовільно встановили поручні в будинку, які не відповідають вимогам діючих будівельних норм, та які мешканці будинку зобов`язані були демонтувати (а.с. 49-50, 53,54).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим скасовує рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п. п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та приймає нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При відкритті апеляційного провадження та призначенні справи до розгляду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович, від 14 червня 2019 року (а.с. 106) було задоволено клопотання ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович, про відстрочення сплати судового збору - відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року до ухвалення судового рішення у справі, тому з ОСОБА_1 в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 3,4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 10 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Послуга» Криворізької міської ради про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: