ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/1783/17
Провадження № 22-ц/4820/1363/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю апелянта та її представника, відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року у складі судді Ніколової С.В. про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Гадайчук Єлизавета Аполлонівна , ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися з позовами до суду та просили визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. 25 квітня 2017 року.

За клопотанням відповідача ОСОБА_3 ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року призначено повторну посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Науково-дослідницький інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України. На вирішення експертизи поставлені такі питання - чи страждав психічними захворюваннями або захворюванням, яке могло вплинути на його психічний стан, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час складання та підписання заповіту 25 квітня 2017 року та чи міг він під час складання та підписання заповіту розуміти значення своїх дій, усвідомлювати їх і керувати ними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, ухваленою з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому розгляду справи, тому просив її скасувати. На думку апелянта, судом не враховано, що проведеною повторною посмертною судовою психіатричною експертизою Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 11.01.2019 року №21 надані відповіді на поставлені судом запитання, даний висновок узгоджується з доказами, що містяться у матеріалах справи та свідчать про психічний стан померлого. Задовольняючи клопотання ОСОБА_3 про призначення повторної експертизи з підстав неповноти попередньої експертизи, суд мав би ставити питання про призначення додаткової, а не повторної експертизи. Вважає, що правові підстави для призначення повторної експертизи відсутні, а тому оскаржувана ухвала має бути скасована як така, що не відповідає положення ст. 113 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить її відхилити як безпідставну. В матеріалах справи є висновки двох експертних установ - Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 та Київського міського центру судово-психіатричних експертиз, і вказані висновки є протилежними за змістом щодо однієї обставини - чи усвідомлював ОСОБА_5 значення своїх дій та (або) можливості керувати ними у момент вчинення спірного правочину. Тому суд дійшов правильного висновку, що для повноти, всебічного розгляду даної справи та встановлення стану ОСОБА_5 на момент вчинення заповіту необхідно призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Державній установі «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

В засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_3 просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 30 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , Гадайчук Є.А. та просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Гадайчук Є.А. 25 квітня 2017 року (т. 1, а.с. 2-5).

З аналогічним позовом ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог - Гадайчук Є.А. , ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним з тих самих підстав (т. 1, а.с. 34-36).

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року об`єднано справу в одне провадження (т. 1, а.с. 30).

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2017 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 було призначено посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1. На вирішення експертизи були поставлені такі питання: чи страждав психічними захворюваннями або захворюванням, яке могло вплинути на його психічний стан, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час складання та підписання заповіту 25 квітня 2017 року та чи міг він під час складання та підписання заповіту у зазначений час розуміти значення своїх дій, усвідомлювати їх і керувати ними? Висновком судово-психіатричного експерта №90 від 17 лютого 2018 року Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 вказано, що на основі представлених матеріалів цивільної справи та медичної документації неможливо достовірно встановити діагноз психічного захворювання, а тому неможливо відповісти на запитання чи міг ОСОБА_5 під час складання та підписання заповіту 25 квітня 2017 року розуміти значення свої дій, усвідомлювати їх та керувати ними?

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2018 року, на підставі клопотання позивача ОСОБА_2 , у справі було призначено додаткову посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої було доручено експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1. На вирішення експертизи були поставлені ці ж запитання.

Висновком судово-психіатричного експерта №522 від 27 серпня 2018 року Обласної психіатричної лікарні №1 вказано, що на основі представлених матеріалів цивільної справи та медичної документації на поставлені перед експертом запитання відповісти неможливо (т. 2, а.с 17-20).

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2018 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 у справі призначено повторну посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз, та на вирішення якої поставлені ті ж питання: чи страждав психічними захворюваннями або захворюванням, яке могло вплинути на його психічний стан, ОСОБА_5 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час складання та підписання заповіту 25 квітня 2017 року та чи міг він у зазначений час розуміти значення своїх дій, усвідомлювати їх і керувати ними?

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №21 від 11 січня 2019 року Київського міського центру судово-психіатричної експертизи на момент складання та підписання заповіту 25 квітня 2017 року о 15.20 год. ОСОБА_5 , 1935 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляв ознаки психічного розладу у вигляді - судинної деменції і за своїм психічним станом у зазначений період часу не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

В березні 2019 року відповідач ОСОБА_3 заявила клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи на вирішення якої поставити ті ж самі питання, які ставилися у попередніх експертизах, але доручивши проведення її експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України (т. 2, а.с. 146-148).

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року у справі призначено повторну посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На вирішення даної експертизи, поставленні такі ж самі питання, які ставилися у попередніх експертизах, а саме: Чи страждав психічними захворюваннями або захворюванням, яке могло вплинути на його психічний стан, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час складання та підписання заповіту 25 квітня 2017 року о 15 год. 20 хв., посвідченого приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А.? Чи міг ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час складання та підписання заповіту у зазначений час розуміти значення своїх дій, усвідомлювати їх і керувати ними? (т. 2, а.с. 165-166).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Постановляючи ухвалу про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що висновок Київського міського центру судово-психіатричної експертизи не містить оцінки тих обставин, що померлий не перебував на обліку у лікаря психіатра та не був оглянутий лікарем психіатром і викликає сумніви у його правильності. При цьому відмова у призначенні повторної посмертної судово-психіатричної експертизи не буде сприяти повному вирішенню спору, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи про визнання правочину недійсним та на підставі ст. 255 ЦПК України, необхідні спеціальні знання для встановлення стану особи, яка вчинила спірний правочин у момент його вчинення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Як роз`яснено у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9, при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225 ЦК України, частини другої статті 1257 ЦК України суд за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово - психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Таким чином, постановляючи ухвалу про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи суд першої інстанції правильно виходив із того, що висновок первинної експертизи не містить оцінки тих обставин, що померлий не перебував на обліку у лікаря психіатра та не був оглянутий лікарем психіатром.

При цьому враховано, що за висновками судово-психіатричного експертизи №90 від 17 лютого 2018 року, №522 від 27 серпня 2018 року Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 на підставі основі представлених матеріалів цивільної справи та медичної документації неможливо достовірно встановити діагноз психічного захворювання, а тому неможливо відповісти на питання щодо спроможності особи розуміти значення своїх дій та керувати ними на час підписання заповіту.

Отже, висновок Київського міського центру судово-психіатричної експертизи суперечить висновкам судово-психіатричної експертизи Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 та викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд першої інстанції в порядку ст. 12 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, передбачених ЦПК, та обґрунтовано задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Оскаржувана ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 22 липня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова