Справа № 396/1166/19
Провадження № 2/396/442/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Гарбуз Ольга Анатоліївна, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про виділення в натурі на місцевості земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов позов ОСОБА_1 до Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про виділення в натурі на місцевості земельної ділянки.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 121 Земельного Кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у таких розмірах: в тому числі для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

В копії рішення Приютівської сільської ради від 24.12.1999 року не виділено та не зазначено розмір земельної ділянки, а представник позивача просить на власний розсуд виділити позивачу земельну ділянку площею 7,673 га, що суперечить Земельного Кодексу України.

Крім того, виділення частки земельної ділянки в натурі у позовній заяві не обґрунтовано з посиланням на докази. Встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Позивач не зазначив, на якій підставі суд має виділяти земельні ділянки в натурі, враховуючи те, що позовна заява не містить обґрунтування щодо наявності спору в цій частині.

Крім того, позивачем не зазначена ціна позову та не подано доказів про сплату судового збору відповідно до ціни позову.

Так, Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 р. № 720 при паюванні земель було передбачено визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості). Передача земельних ділянок здійснюється відповідно до встановленого порядку паювання земельних ділянок із встановленням права кожного члена вищезазначених суб`єктів сільськогосподарського виробництва на частку земельної ділянки у колективній власності і юридичного посвідчення їх правового статусу через видачу сертифіката на право на земельну частку (пай).

При цьому п.п.16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, передбачено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, законом передбачено саме право власності, тобто майнове право, на земельну частку (пай), яка є часткою землі у колективній власності члена колективного сільськогосподарського підприємства в умовних кадастрових гектарах, хоч і без виділення у загальному масиві земель, однак з відповідною грошовою оцінкою (тобто має вартість), яка є підставою для отримання земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316 ЦК України). Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України). При цьому, відповідно до ст.1219 ЦК України, особисті немайнові права не входять до складу спадщини.

Тому позовна заява ОСОБА_1 є позовною заявою майнового характеру, за подачу до суду якої підлягає сплаті судовий збір, розмір якого, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак позивачем у позовній заяві не зазначено та не долучено будь-яких доказів, якими підтверджується вартість зазначеної земельної частки (паю) (нормативно грошова оцінка, тощо). Вищезазначене унеможливлює визначення ціни позову, від якої залежить розмір судового збору.

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з чим позивачу слід усунути недоліки заяви, які зазначені в ухвалі.

Керуючись ст. 175, 176, 185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про виділення в натурі на місцевості земельної ділянки - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, але не більше п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Запропонувати представнику позивача подати документи та виправити недоліки, вказані в мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: подати суду позов у відповідності до правил ст.ст. 175-177 ЦПК України, зокрема, із врахуванням недоліків, викладених в мотивувальній частині даної ухвали.

В разі якщо позивачем не буде усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Гарбуз