Справа F 344/8182/19
Провадження F 2/344/3083/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 травня 2019 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, встановлено наступне.

Як вбачається з позову, вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, є вимогами майнового характеру. Ціна позову складає 1258327 грн.

Частиною четвертою статті 177 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має майновий характер, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921 гривня.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру з 01.01.2019 року справляється у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не більше 9605,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на вказане положення, підставою для звільнення від сплати судового збору може бути майновий стан сторони.

Для вирішення питання щодо звільнення або розстрочки сплати судового збору позивачем повинно бути заявлене вмотивоване клопотання, з наведенням і подачею відповідних доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З вищенаведеного вбачається, що відстрочення сплати судового збору є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Однак, позивачем не подано жодних доказів в підтвердження обставин, які б свідчили про незадовільне (скрутне) матеріальне становище.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору в розмірі визначеному у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Як визначено частиною першою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України вказується, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, надавши строк десять днів з дня вручення позивачу ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз’яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Копію ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Антоняк Т.М.