ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 639/6190/15-ц

Провадження № 22-ц/818/3121/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А. І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

третя особа - Харківська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 квітня 2019 року в складі судді Труханович В.В.,

в с т а н о в и в :

В липні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності з первісними ідеальними частками співвласників у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилаються на те, що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві власності належить: ОСОБА_1 - 1/18 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2009 року, 1/3 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.01.1950 року; ОСОБА_2 - 5/18 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2009 року; ОСОБА_3 - 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2013 року; ОСОБА_4 - 1/6 частина на підставі договору купівлі-продажу.

27 жовтня 1967 року між співвласниками було укладено договір користування спірним домоволодінням.

Позивачі зазначають, що до них та до відповідачів, як правонаступників колишніх співвласників домоволодіння перейшло і право користування земельною ділянкою відповідно до їх первісних часток у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Останнім часом взаємовідносини між співвласниками погіршилися з проводу користування земельною ділянкою. Вищевикладені обставини вимусили звернутися до суду з даним позовом.

13 березня 2017 року до суду від 3-тьої особи Харківської міської ради надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просили відмовити у задоволені позову. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що земельна ділянка у домоволодінні АДРЕСА_1 не приватизована співвласниками. Також відсутні докази про наявність у сторін по справі правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташоване вказане домоволодіння. Доказів про передачу земельної ділянки у постійне користування сторін також матеріали справи не містять.

15 листопада 2018 року від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої вони просили суд визначити порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 у відповідності до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 24794 від 17.08.2018 року, а саме виділити позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користування земельну ділянку площею 496 кв.м та земельні ділянки загального користування площею 42 кв.м та 28 кв.м з первісними ідеальними частками співвласників у праві власності на вищезазначене домоволодіння.

07 грудня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшов відзив, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позову та стягнути з позивачів на користь відповідачі понесені ним витрати на правничу допомогу. В обґрунтування відзиву представник посилається на те, що позивачем не надано доказів на підставі чого земельна ділянка площею 847 кв.м знаходиться в користуванні співвласників.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі чинять перешкоди позивачам у користуванні спільною земельною ділянкою.

Також представник відповідача зазначає, що договір від 27.10.1967 року р.№2-7249 про порядок користування домоволодінням, який укладений між співвласниками не містить інформації щодо порядку користування спірною земельною ділянкою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-тя особа Харківська міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено.

Визначено між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 24794 від 17.08.2018 року.

Виділено у користування співвласників квартири НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельну ділянку площею 496 кв.м (859-215-148), що на 77 кв.м (573-496) менше, чим покладено на ідеальну частку 12/18 домоволодіння. В тому числі виділити: земельну ділянку загального користування площею 42 кв.м (з співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ); земельну ділянку загального користування площею 28 кв.м (з співвласником ОСОБА_4 ).

Виділено у користування співвласнику квартири НОМЕР_2 ОСОБА_4 земельну ділянку площею 215 кв.м (859-496-148), що на 72 кв.м (215-143) більше, чим покладено на ідеальну частку 1/6 домоволодіння. В тому числі виділити земельну ділянку загального користування площею 42 кв.м (з співвласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ); земельну ділянку загального користування площею 6 кв.м (з співвласником ОСОБА_3 ); земельну ділянку загального користування площею 28 кв.м (з співвласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ).

Виділено у користування співвласника квартири НОМЕР_3 ОСОБА_3 земельну ділянку площею 148 кв.м (859-496-215), що на 5 кв.м (148-143) більше, чим покладено на ідеальну частку 1/6 домоволодіння. В тому числі виділено земельну ділянку загального користування площею 42 кв.м (з співвласником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ); земельну ділянку загального користування площею 6 кв.м (з співвласником ОСОБА_4 ).

Границя користування земельною ділянкою проходить в точках «А», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «З», «И», «К», «Л», «М», «Н», «О», «П», «Р», «С», «Т», «У», «Ф», «X «Ц». Земельна ділянка загального користування для співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обмежується точками «А», «Б», «Е», «Ж», «З», «И», «Ф», «X», «Ц», суміжною межею з домоволодінням НОМЕР_4, стінами господарських споруд літ. «П», літ. «Л», літ. «М», льоху «Д» та стіною будинку літ. «Б-1». Земельна ділянка загального користування для співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обмежується точками «Ц», «В» та стіною будинку літ. «Б-1». Земельна ділянка загального користування для співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 обмежується точками «Д», «С», «М», «Н», «О», «П», суміжною межею з домоволодінням АДРЕСА_2 , стінами господарської будівлі літ. «К» та стінами будинку літ. «Б-1».

Границю користування земельними ділянками вказано на викопіюванні плану земельної ділянки червоним кольором. Земельну ділянку квартири НОМЕР_1 вказано синім кольором, земельну ділянку квартири НОМЕР_2 вказано рожевим кольором, земельну ділянку квартири НОМЕР_3 вказано зеленим кольором, земельну ділянку загального користування для квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 вказано червоною штрих-лінією, земельну ділянку загального користування для квартир № НОМЕР_2 , НОМЕР_5 вказано синьою штрих-лінією; земельну ділянку загального користування для квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 вказано зеленою штрих-лінією.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, вирішити питання про розподіл судових витрат. Скаргу обґрунтовує неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та як насідок неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування скарги зазначає, що спірна земельна ділянка знаходиться в комунальній власності. Суд першої інстанції не з`ясував коли, на яких умовах та в якому розмірі та на підставі чого спірна земельна ділянка перейшла до попереднього землевласника. Частки кожного з співвласників нерухомого майна в натурі не виділялись.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26 січня 1950 року ОСОБА_1 належить 1/3 частина домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2009 року - 1/6 частина вказаного домоволодіння ( т.1 а.с. 9, 14).

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 19 жовтня 2009 року на праві власності належить 5/18 частин домоволодіння , що знаходиться в АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 13).

Право власності зареєстрована у встановленому законом порядку.

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09 червня 1967 року на праві власності належить 1/6 частина домоволодіння , що знаходиться в АДРЕСА_1 . Право власності зареєстрована у встановленому законом порядку (т.1 а.с. 60-61).

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2013 року на праві власності належить 1/6 частина домоволодіння , що знаходиться в АДРЕСА_1 . Право власності зареєстрована у встановленому законом порядку ( т.1 а.с. 58-59).

Отже співвласниками спірного домоволодіння є: ОСОБА_1 - 7/18 частин; ОСОБА_2 - 5/18 частин; ОСОБА_3 - 1/6 частина; ОСОБА_4 - 1/6 частина.

Згідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

27 жовтня 1967 року між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 було укладено договір користування домоволодінням, відповідно до якого співвласники визначилися щодо порядку користування житловим будинком та надвірними спорудами, які перебувають у їх частковій власності ( т. 1 а.с. 10).

З листа начальника міського БТІ від 1967 року вбачається, що згідно генерального плану земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , встановлено, що площадь ділянки становить 847 кв.м., в тому числі під забудовою 406 кв.м.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що між співвласниками домоволодіння склалися неприязні стосунки, постійно виникають конфлікти, у тому числі і щодо порядку користування земельною ділянкою. Так, відповідачі користуються значно більшаю площею земельної ділянки, чим припадає на їх ідеальну частку, що в свою чергу порушує права позивачів.

З метою з`ясування обставин, що мають значення для справи, по справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза №1982 від 27.07.2016 року.

Згідно з Висновком вищевказаної судової будівельно-технічної експертизи, експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, запропоновано один варіант порядку користування спірною земельною ділянкою з відступом від ідеальних часток співвласників в праві власності на домоволодіння.

При цьому в даному висновку експертом зазначено, що відповідно до технічного паспорту та матеріалів інвентаризаційної справи розмір площі земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_1 складає 847 кв.м, але при цьому на плані земельної ділянки відсутня частина лінійних розмірів по периметру земельної ділянки.

З метою усунення недоліків в технічній документації на домоволодіння з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» була витребувана інформація, згідно якої листом за №139 від 06.04.2016 року було повідомлено, що графічні матеріали земельної ділянки по АДРЕСА_1 , які знаходяться в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», зроблені відповідно до кадастрової зйомки, виготовленої у 2016 році ФО-П ОСОБА_6 (сертифікат НОМЕР_6). Зазначена кадастрова зйомка містить всі лінійні розміри по периметру досліджуваної земельної ділянки, відповідно до яких площа земельної ділянки складає 859 кв.м.

Враховуючи викладене, при виконанні цієї експертизи визначається порядок користування досліджуваною земельною ділянкою площею 859 кв.м.

Експертом зазначено, що визначити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до ідеальних часток співвласників в праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 з врахуванням максимальної ізоляції земельних ділянок, що виділяються співвласникам для землекористування, не уявляється можливим з причин розташування будівель та споруд, які знаходяться у фактичному користуванні співвласників, цільності забудови, та розмірів ідеальних часток співвласників в праві власності на це домоволодіння.

На розсуд суду запропонований один варіант порядку користування земельною ділянкою домоволодіння за вказаною адресою з відступом від ідеальних часток співвласників в праві власності на цю нерухомість, але максимально наближений до них. Варіант враховує фактичне користування співвласниками будівлями і спорудами, при цьому виділяються земельні ділянки двору загального користування. Відповідно до ухвали суду при визначенні варіанту порядку користування земельною ділянкою враховано об`єднання ідеальних часток позивачів, що знаходяться у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . ( т.1 а.с. 124-136)

Позивачі, вважаючи вищевказаний висновок експерта неповним, оскільки в ньому надано лише один варіант порядку користування земельною ділянкою, який передбачає максимальну ізоляцію, однак не відповідає розміру ідеальних часток у праві власності сторін у справі, заявили клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №24794 від 17.08.2018 року суду запропонований один варіант порядку користування земельною ділянкою домоволодіння за вказаною адресою з відступом від ідеальних часток співвласників в праві власності на цю нерухомість, але максимально наближений до них. Варіант враховує об`єднання ідеальних часток позивачів, фактичне користування співвласниками будівлями і спорудами, при цьому експертом пропонується виділити земельні ділянки двору загального користування та враховані пропозиції щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, які зазначені в питання ухвали суду про призначення додаткової експертизи.

Відповідно до даного варіанту експерт, враховуючи фактичне користування будівлями та спорудами домоволодіння, пропонує виділити у користування земельну ділянку: співвласникам квартири НОМЕР_1 гр . ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виділити у користування земельну ділянку площею 496 кв.м (859-215-148), що на 77 кв.м (573-496) менше, чим покладено на ідеальну частку 12/18 домоволодіння. В тому числі виділити: земельну ділянку загального користування площею 42 кв.м (з співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ); земельну ділянку загального користування площею 28 кв.м (з співвласником ОСОБА_4 ).

Співвласнику квартири НОМЕР_2 гр . ОСОБА_4 виділити у користування земельну ділянку площею 215 кв.м (859-496-148), що на 72 кв.м (215-143) більше, чим покладено на ідеальну частку 1/6 домоволодіння. В тому числі виділити земельну ділянку загального користування площею 42 кв.м (з співвласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ); земельну ділянку загального користування площею 6 кв.м (з співвласником ОСОБА_3 ); земельну ділянку загального користування площею 28 кв.м (з співвласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ).

Співвласнику квартири НОМЕР_3 гр . ОСОБА_3 виділити у користування земельну ділянку площею 148 кв.м (859-496-215), що на 5 кв.м (148-143) більше, чим покладено на ідеальну частку 1/6 домоволодіння. В тому числі виділити земельну ділянку загального користування площею 42 кв.м (з співвласником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ); земельну ділянку загального користування площею 6 кв.м (з співвласником ОСОБА_4 ).

Границя користування земельною ділянкою проходить в точках «А», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «З», «И», «К», «Л», «М», «Н», «О», «П», «Р», «С», «Т», «У», «Ф», «X «Ц». Земельна ділянка загального користування для співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обмежується точками «А», «Б», «Е», «Ж», «З», «И», «Ф», «X», «Ц», суміжною межею з домоволодінням НОМЕР_4, стінами господарських споруд літ. «П», літ. «Л», літ. «М», льоху «Д» та стіною будинку літ. «Б-1». Земельна ділянка загального користування для співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обмежується точками «Ц», «В» та стіною будинку літ. «Б-1». Земельна ділянка загального користування для співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 обмежується точками «Д», «С», «М», «Н», «О», «П», суміжною межею з домоволодінням АДРЕСА_2 , стінами господарської будівлі літ. «К» та стінами будинку літ. «Б-1».

Границю користування земельними ділянками вказано на викопіюванні плану земельної ділянки червоним кольором. Земельну ділянку квартири НОМЕР_1 вказано синім кольором, земельну ділянку квартири НОМЕР_2 вказано рожевим кольором, земельну ділянку квартири НОМЕР_3 вказано зеленим кольором, земельну ділянку загального користування для квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_5 вказано червоною штрих-лінією, земельну ділянку загального користування для квартир НОМЕР_2 , НОМЕР_3 вказано синьою штрих-лінією; земельну ділянку загального користування для квартир НОМЕР_1, 7 вказано зеленою штрих-лінією (див. додаток НОМЕР_1 до даної експертизи).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки судового експерта є законними і обґрунтованими і запереченнями відповідача не спростовуються, запропонований судовим експертом порядок користування спірною земельною ділянкою буде відповідати правам сторін у справі. сторін.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суд першої інстанції, який вмотивовано відповідно до вимог ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, ґрунтується на матеріалах справи, відповідає нормам матеріального права. Суд обґрунтовано вважав можливим визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом, запропонованим експертом у висновку додаткової судової будівельно-технічної №24794 від 17.08.2018 року, оскільки він запропонований з урахуванням розташування належних співвласникам приміщень та споруд, максимально наближений до ідеальних часток співвласників, а також враховуючи позицію позивачів, які для уникнення в подальшому конфлікту між іншими співвласниками не заперечували проти виділення в їх користування земельної ділянки меншої площі, чим покладено на їх ідеальну частку.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено судам, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити не можливо.

Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Абзацом 2 п. 18-1 вказаної постанови Пленуму також передбачено, що розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Виходячи з наведено посилання в доводах скарги на відсутність у сторін правовстановлюючих документів є безпідставним, що не заважає суду на підставі висновків судової експертизи, які грунтуються на земельній документації з технічних паспортів на спірне домоволодіння та кадастрової зйомки і нічим не спростовані, ухвалити своє рішення по суті спору.

За змістом частини 1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частин першої, другої статті 120 ЗК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до частини четвертої статті 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип пропорційності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Отже сторони по справі, як співвласники домоволодіння АДРЕСА_1 мають право користуватись земельною ділянкою, на якій воно розміщене, без зміни їх цільового призначення, тобто для його обслуговування.

Доводи апеляційної скарги висновки судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають. При вирішенні вказаної справи суд правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього не спростовують, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 липня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова