Провадження № 2-о/521/47/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Одеси

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

при секретарі Власова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Коноплянська сільська рада Іванівського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 , заінтересована особа - Коноплянська сільська рада Іванівського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Вимоги заяви, заявник обґрунтувала наступним.

Заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 6,636 гектарів, в межах, згідно з планом, території Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, мас.48, діл. 105, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належної померлій, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 .

Як вказує заявник, вона є спадкоємицею за законом на майно належне її матері.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори та державним нотаріусом була заведена спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі 62969818.

Під час огляду нотаріусом документів було виявлено, що прізвище померлої зазначене у свідоцтві про смерть як « ОСОБА_3 » не збігається із прізвищем зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю, як « ОСОБА_4 ».

Тобто, при написанні прізвища у Державному акті на право приватної власності на землю була допущена помилка, та, замість правильного « ОСОБА_3 » - зазначено неправильно « ОСОБА_4 ».

У зв`язку з вказаним, заявник звернулася до суду та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №100 від 14 лютого 2001 року, дійсно належить ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, представник надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Вивчивши надані до суду докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, на підставі всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 362. (а.с. 8)

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 , прізвище померлої зазначено « ОСОБА_4 ». (а.с. 12)

Проте, в пенсійному посвідченні та в свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , її прізвище зазначено, як « ОСОБА_3 ».(а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Виконавчим комітетом Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис № 26, заявник ОСОБА_5 є донькою померлої ОСОБА_2 . (а.с. 10)

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 , після укладання шлюбу, їй присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ». (а.с. 11)

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2019 р., виданої четвертою Одеською державною нотаріальною конторою, при розгляді заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_2 на земельну ділянку, було встановлено, що в свідоцтві про смерть, прізвище померлої зазначено « ОСОБА_3 », а в Державному акті на право приватної власності на землю, як « ОСОБА_4 ».

На підставі зазначеного, заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті її матері.(а.с. 25)

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що в свідоцтві про смерть та у Державному Акті на право приватної власності на землю є розбіжності в написанні прізвища померлої. Зазначений недолік не дає заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушує її інтереси.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», від 31.03.1995 року, зі змінами в п. 12 вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження, або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи з викладеного, вищезазначені документи підтверджують факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 .

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 дійсно належить ОСОБА_2 , що підтверджується випискою з сільськогосподарської книги Коноплянської Сільської ради Іванівського району, Одеської області. (а.с. 16)

Таким чином, суд вважає встановлений факт належності ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 та зазначає, що він складений на ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 4, 19, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Коноплянська сільська рада Іванівського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №100 від 14 лютого 2001 року, належить ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук