РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа F 643/5637/19

Провадження F 2/643/3224/19

15.05.2019 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання Леонтьєвої І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду до відповідача ОСОБА_2 з вказаною позовною заявою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, в якій просить:

- стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на день подання позову 10.04.2019 року у розмірі 48145,00 грн.

В обгрунтуваня заявлених вимог вказав, що рішенням суду з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/7 частини від всіх видів заробітків та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 22.07.2015 року і до повноліття дитини. Однак, відповідач рішення суду не виконує, внаслідок чого станом на 31.03.2019 року має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 56409,17 грн. А тому, посилаючись на положення ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача згідно зробленого нею розрахунку пеню по аліментах за період з 01.04.2018 року по 10.04.2019 року у розмірі 48415,30 грн.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У справі призначено судове засідання.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, у звFязку з викладеним, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2016 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітків та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 22.07.2015 року і до повноліття дитини.

Підставою для звернення з вимогою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, згідно доводів позивача та матеріалів справи, стала несплата відповідачем аліментів за рішенням суду.

Так, згідно складеного старшим державним виконавцем Московського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2, стягуваних на підставівиконавчого листа по справі F643/11798/15-ц від 04.04.2016 року, виданого Московським районним судом м. Харкова, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 22.07.2015 року і до повноліття дитини, заборгованість по аліментах за період з 01.04.2018 року по 31.03.2019 року склала 23758,50 грн. При цьому, загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 56409,17 грн.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ч. 1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України, суд повинен встановити крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні.

Як розFяснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року F 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Так, суд бере до уваги постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 14.01.2019 року у межах виконавчого провадження F51413536, відкритого на підставі виконавчого листа F643/11798/15-ц, виданого 12.05.2016 року, з мотивувальної частини якої вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, яке підлягає примусовому виконанню, внаслідок чого після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження має заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір яких за період з 16.06.2016 року по 01.01.2019 року складає 50179,67 грн.

Постановою Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі за F 6-149цс14 роз'яснено, що оскільки зобовFязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен зFясувати розмір несплачених аліментів за кожним з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовFязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовFязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Дана позиція викладена у правових висновках Верховного суду України у постанові від 25 квітня 2018 року по справі F14-37цс18.

Позивачем в позовній заяві зроблено розрахунок неустойки (пені) станом на 10.04.2019 року, відповідно до яких заборгованість по сплаті аліментів та неустойка (пеня) становлять:

- у 2018 році: у квітні заборгованість складає F 1821,00 грн., пеня (за 374 днів) F 6810,54 грн.; у травні заборгованість - 1847,25 грн., пеня (за 344 дні) F 6353,68 грн.; у червні заборгованість - 1947,25 грн., пеня (за 313 днів) F 6094,11 грн.; у липні заборгованість - 1978,25 грн., пеня (за 283 дні) F 5597,74 грн.; у серпні заборгованість F 1939,75 грн., пеня (за 252 дні) F 4888,80 грн.; у вересні заборгованість F 1939,75 грн., пеня (за 221 день) F 4287,40 грн.; у жовтні заборгованість F 1994,50 грн., пеня (за 191 день) F 3808,54 грн.; у листопаді заборгованість F 2001,00 грн., пеня (за 160 днів) F 3201,60 грн.; у грудні заборгованість F 2268,00 грн., пеня (за 130 днів) F 2948,40 грн.;

- у 2015 році: у січні заборгованість складає 2007,25 грн., пеня (за 99 днів) F 1986,93 грн.; у лютому заборгованість F 2007,25 грн., пеня (за 68 днів) F 1364,76 грн.; у березні заборгованість F 2007,25грн., пеня (за 40 днів) F 802,80 грн.

Загальний розмір неуйстоки (пені) за вказаний період становить 48145,30 грн.

З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог, тому до стягнення підлягає сума, визначена позивачем, тобто неустойка (пеня) у розмірі 48145,30 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. 1 - 13, 265, 266, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 48145,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам.

Повний текст рішення суду складено 15.05.2019 року.

Суддя В.О. Афанасьєв