Тростянецький районний суд
справа № 147/386/18
номер провадження № 2/147/74/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Подолян Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/386/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 15.02.2019 р. дану справу прийнято до провадження та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті.

В судові засідання призначені на 26.03.2019р., 06.05.2019р., 28.05.2019р. та 15.07.2019р. позивач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації та адресою місця фактичного проживання, які ОСОБА_1 зазначила у своїй позовній заяві, а також за допомогою судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, однак конверти повернулись на адресу суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» та дописом «не проживає», SMS-повістка не доставлена з причини Абонент тимчасово недоступний.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше

не проживає або не знаходиться.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки звернувшись до суду з позовом, у судові засідання не з`явилась, станом розгляду справи не цікавиться, про зміну місця проживання суд не повідомила.

Відповідно до ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, оскільки позивач повторно не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки.

Керуючись ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до або через відповідні суди, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: