УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Красновського В.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської митниці ДФС, Комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша" про оскарження медичного висновку, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває зазначена цивільна справа, позивач просить визнати незаконним медичний висновок №1 від 15.03.2017 року Комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша" про неможливість виконання державним службовцем службових обовязків; визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора сектора складського обліку вилученого майна та розпорядження ним Управління забезпечення та розвитку інфраструктури Херсонської митниці ДФС; поновити ОСОБА_1 на посаді та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 53803,90 гривень та компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 10000,00 гривень.

31.01.2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися адміністративним судом, так як позивач оскаржує рішення державного органу з приводу перебування його на державній публічній службі та звільнення з публічної служби, оскаржує висновок медичного закладу, який став підставою для його звільнення, вказаний спір є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти закриття провадження у справі, вважали, що спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства, а спір не публічно-правовим. Просили відмовити у задоволенні заяви про закриття провадження у справі. В останнє судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд клопотання про закриття провадження за його відсутності, позивач не заперечував проти проведення судового засідання за відсутності його представника.

Представники Комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша" ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання про закриття провадження у справі, просили його задовольнити. В останнє судове засідання не зявились, Представник відповідача ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання про закриття провадження за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 ДФС у Херсонській області ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання про закриття провадження у справі, просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. В останнє судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила клопотання про закриття провадження у справі розглянути за її відсутності.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання щодо закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом розгляду є оскарження медичного висновку, визнання незаконним звільнення з посади головного державного інспектора сектора складського обліку вилученого майна та розпорядження ним Управління забезпечення та розвитку інфраструктури Херсонської митниці ДФС, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст.1 Закон України «Про державну службу» державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

В п.13.1. Постанови пленуму ВАСУ №8 від 20.05.2013 року зазначено, що згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби з посиланням на те, що пунктом 15 частини першої статті З КАС України через види публічної служби визначено її поняття.

В п.27 вищевказаної постанови зазначено, що суди повинні мати на увазі, що позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, у тому числі в разі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновлення на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

Відповідно до ч.3 ст.546 Митного кодексу України ОСОБА_2 є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і підпорядковується йому, а відповідно до ч.1 ст.569 Митного кодексу України працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Відповідно, позивач ОСОБА_1 під час його роботи на Херсонській митниці ДФС був державним службовцем, а перебування на службі в митниці було публічною службою відповідно до вимог ст.3 КАС України, який діяв на момент подачі ним позову про поновлення на роботі, тому даний спір, відповідно до ст.17 КАСУ ( на момент подачі позову) та ст.19 КАС України, яка діє на даний момент, відноситься до юрисдикції адміністративного суду і підлягає розгляду в порядку саме адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 6 ст.21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічна норма викладена в ст.20 ЦПК України відповідно до якої не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Щодо вимог до Комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша", то на момент подачі позивачем позову Кодекс адміністративного судочинства дійсно не містив чіткого визначення щодо підсудності в цій частині вимог саме до адміністративного судочинства, але позиція ВАСУ, викладена в п.15 зазначеної вище Постанови пленуму ВАСУ №8 від 20.05.2013 року, свідчить про те, що вказаний спір є теж публічно-правовим, оскільки оскаржуваний медичний висновок був обовязковим для врахування державним органом щодо можливості проходження публічної служби позивачем, а отже даний спір набув статусу публічно-правових відносин між сторонами в справі.

Відповідно до листа ВАСУ від 26.05.2010 №753/11/13-10 «Про розвязання відносин публічної служби», то в ньому йдеться мова не про альтернативну підсудність даного виду спорів, а про необхідність застосування судами при вирішенні спорів щодо проходження державними службовцями публічної служби не тільки Закону України «Про державну службу» та інших нормативних актів, якими регулюється перебування осіб на публічній службі, а й вимог трудового законодавства. Натомість зі змісту листа також чітко вбачається про підсудність даного виду справ саме адміністративним судам та необхідність їх розгляду в порядку адміністративного судочинства, як публічно - правових спорів.

Спори щодо проходження державної служби не є трудовими спорами, а врегулювання відносин публічної служби є предметом регулювання адміністративного права, а тому дана справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

З урахуванням вище встановленого, провадження у справі відповідно до п.8 ч.1 ст.255 ЦПК України підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.255, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі №766/10292/17 за позовом ОСОБА_1 до Херсонської митниці ДФС, Комунального закладу "Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша" про оскарження медичного висновку, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст ухвали суду виготовлений 18.02.2019 року.

Суддя: С.І.Майдан