Справа № 490/5511/18
н/п 2/490/2758/2018
25 лютого 2019 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Подзігун Г.В., за участю секретаря судового засідання Нірши Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа Перша миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просилавизнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на 59/100 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок №63 по вул. Тухачевського (нова назва ОСОБА_2) в м. Миколаєві.
ОСОБА_3 ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ОСОБА_4 ВІДПОВІДАЧА
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.12.1992 року померла ОСОБА_5, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_6, який 14.10.1993 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/5 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського (нова назва ОСОБА_2) в м. Миколаєві. Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.1988 року по справі №2-550/1988, відповідно до якого ОСОБА_5 було виділено 59/100 частки у праві спільної часткової власності на вищевказаний житловий будинок, було зареєстровано в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» лише 12.10.1994 року. 03.12.1994 року ОСОБА_6 помер, відповідно після його смерті відкрилася спадщина на 59/100 частки у праві спільної часткової власності на зазначений житловий будинок. Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_6, та прийняла спадщину оскільки проживала разом з ним. Проте 23.06.2017 року листом державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області їй було відмовлено у оформлені права на спадщину, оскільки для його оформлення необхідно у судовому порядку встановити склад спадкового майна ОСОБА_6
Позивач зазначає, що оскільки рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.1988 року не було вчасно зареєстровано спадкодавець отримав свідоцтво про право на спадщину на 3/5 частки житлового будинку. Проте, після надходження вказаного рішення суду до КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», реєстраційний напис щодо реєстрації права власності за спадкодавцем на 3/5 часток на свідоцтві було скасовано, що в свою чергу, свідчить про право позивача на спадщину на частку житлового будинку у розмірі 59/100. За такого, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 59/100 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок №63 по вул. Тухачевського (нова назва ОСОБА_2) в м. Миколаєві.
Представник відповідача, у встановлений йому строк, правом на подачу відзиву на позов не скористався.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою суду від 09.07.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 22.10.2018 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи (відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України), в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. Мотивувальна частина
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ОСОБА_7 СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Судом встановлено, що 27.12.1992 року померла ОСОБА_5, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_6.
14.10.1993 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/5 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського в м. Миколаєві (а.с. 15).
Проте рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.1988 року по справі №2-550/1988, за ОСОБА_5 було визнано право власності на 59/100 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського в м. Миколаєві (а.с. 17-19).
Вищевказане рішення суду було зареєстровано КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» лише 12.10.1994 року (а.с. 16).
03.12.1994 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП №250229, виданого виконкомом Тернівської селищної ради Центрального району м. Миколаєва 05.12.1994 року, актовий запис №114 (а.с. 14). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 59/100 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського в м. Миколаєві.
30.05.1995 року позивач звернулася до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою в якій просила, після спливу шестимісячного терміну, видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 33).
17.06.1996 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона успадкувала житловий будинок №14 по пров. Тополиному в м. Миколаєві (а.с. 40).
13.06.2017 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_8 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 59/100 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського в м. Миколаєві. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала неможливість встановити склад спадкового майна у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та реєстрації права власності спадкодавця на вказане майно (а.с. 20).
ОСОБА_9, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД
Стаття 13 ЦПК України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 1 статті 19 ЦПК України: суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Стаття 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Стаття 76 ЦПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття328 ЦК України: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. ОСОБА_9 власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Стаття 1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1217 ЦК України: спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Стаття 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частина 2 статті 1220 ЦК України: часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Частина 3 статті 1268 ЦК України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частина 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Стаття 1223 ЦК України: право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. ОСОБА_9 на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року: свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Підпункт 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку: за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку
ОЦІНКА СУДУ
Як було встановлено судом, 27.12.1992 року померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, і, зокрема, на частку житлового будинку №63 по вул. Тухачевського (нова назва ОСОБА_2) в м. Миколаєві. 14.10.1993 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/5 частки вищевказаного житлового будинку.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.1988 року по справі №2-550/1988, за ОСОБА_5 було визнано право власності на 59/100 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського в м. Миколаєві, проте вказане рішення суду було зареєстровано КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» лише 12.10.1994 року. Через вказані обставини реєстраційний напис щодо реєстрації права власності за спадкодавцем на 3/5 частки житлового будинку було скасовано.

03.12.1994 року ОСОБА_6 помер, єдиним спадкоємцем за законом є позивач. Матеріалами справи достовірно підтверджується, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Проте 13.06.2017 року нотаріусомбуло відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на 59/100 частки вищевказаного житлового будинку, у зв'язку з неможливістю встановити склад спадкового майна, оскільки реєстрація права власності ОСОБА_6 на частку житлового будинку №63 по вул. Тухачевського в м. Миколаєві відсутня, що підтверджується інформацією наданою КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Таким чином, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, так як на підставі належних, допустимих та достовірних доказів встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_6, своєчасно прийняла спадщину та в подальшому звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте оформити спадщину у нотаріуса на нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом виявилося неможливим, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві. Отже, позивач позбавлена можливості іншим шляхом, окрім судового, захистити свої спадкові права.

Враховуючи, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було отримано ОСОБА_6 за спадковою справою №522/1993 щодо майна ОСОБА_5, померлої 27.12.1992 року, та рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.1988 року не було скасовано, у позивача виникло право на спадщину 59/100 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського в м. Миколаєві.

За такого, суд вважає, що визнання за позивачем права власності на 59/100 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського (нова назва ОСОБА_2) в м. Миколаєві, після смерті ОСОБА_6, не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -

ІV. Резолютивна частина

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 59/100 частки житлового будинку №63 по вул. Тухачевського (нова назва ОСОБА_2) в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 03.12.1994 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН