КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/883/19
Провадження № 2/488/971/19 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

11.06.2019 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої у справі судді Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря судового засідання Тузова Р.О.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Південна Товарна Біржа, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, -
У лютому 2019 року позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 04 січня 1996 року між ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 1988 року народження, і ОСОБА_4 , 1982 року народження, та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір міни № 3415 нерухомого майна, а саме, позивачі обміняли належну їм квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їм на підставі "Свідоцтва про право власності на житло" від 15.12.1995 року за р. № В0275, зареєстрованого Миколаївським обласним БТІ від 28.12.1995 року за р. № 8068, на ціле домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого був ОСОБА_3 , на підставі "Договору будівництва", посвідчений Жовтневою державною нотаріальною контрою Миколаївської області від 08.06.1986 року за р.№ 2186, зареєстрованого Миколаївським обласним БТІ від 01.04.1986 року за р.№ 1173.
У результаті договору міни позивачі та їх, на той час, неповнолітні діти, набули в рівних частках право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Договір № 3415 міни нерухомого майна був посвідчений на Південній Товарній Біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за №3415 від 04.01.1996 року, та право власності за позивачами та їх дітьми було зареєстровано в в ММБТІ за реєстровий номером 1173 від 10.01.1996 року.
На теперішній час позивачам стало відомо, що вищезазначений договір міни нерухомого майна не відповідає вимогам чинного законодавства, через що вони були змушені звернутися до суду із даним позовом.
05.03.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження.
Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження, проте, у встановлений в ухвалі строк, відповідач відзиву та клопотань до суду не надав, в судове засідання не з`явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, їх представник ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома.
Треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також в судове засідання не з`явилися були належним чином та своєчасно повідомлені про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від них не надходило, причина їх неявки суду не відома.
Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Суд, дослідивши надані письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною.
Відповідно до ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Судом встановлено, що сторони по справі між собою уклали договір міни № 3415 від 04 січня 1996 року, згідно з яким, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно витягу з рішення виконкому Корабельної районної ради народних депутатів за № 158 від 15.12.1995 року, обміняли належну їм, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , на підставі "Свідоцтва про право власності на житло" від 15.12.1995 року за р. № В0275, зареєстрованого Миколаївським обласним БТІ від 28.12.1995 року за р. № 8068, квартиру АДРЕСА_1 на ціле домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого був ОСОБА_3 , на підставі "Договору будівництва", посвідчений Жовтневою державною нотаріальною контрою Миколаївської області від 08.06.1986 року за р.№ 2186, зареєстрованого Миколаївським обласним БТІ від 01.04.1986 року за р.№ 1173.
Договір міни № 3415 нерухомого майна був посвідчений на Південній Товарній Біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за №3415 від 04.01.1996 року.
В результаті міни ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх неповнолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набули в рівних частках право власності на ціле домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке було зареєстровано в в ММБТІ за реєстровий номером 1173 від 10.01.1996 року.
На теперішній час у позивачів виникла необхідність провести відчуження вказаного домоволодіння, однак через невідповідність даного договору вимогам закону, вони позбавлені можливості провести відчуження належної їм нерухомості.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.
Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України суд -
Позов - задовольнити.
Визнати дійсним договір міни № 3415 нерухомого майна, посвідчений 04 січня 1996 року на Південній Товарній Біржі, за яким ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно витягу з рішення виконкому Корабельної районної ради народних депутатів за № 158 від 15.12.1995 року, обміняли належну їм на підставі "Свідоцтва про право власності на житло" від 15.12.1995 року за р. № В0275, зареєстрованого Миколаївським обласним БТІ від 28.12.1995 року за р. № 8068, квартиру АДРЕСА_1 на домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належало ОСОБА_3 на підставі "Договору будівництва", посвідчений Жовтневою державною нотаріальною контрою Миколаївської області від 08.06.1986 року за р.№ 2186, зареєстрованого Миколаївським обласним БТІ від 01.04.1986 року за р.№ 1173.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса:
АДРЕСА_2 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_2 .
Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт: НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , інші діні не відомі.
Третя особа: Південна Товарна Біржа, адреса: м. Миколаїв, вул. Робоча, 2-а, Ідентифікаційний код юридичної особи 13854212.
Третя особа: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 , інші дані не відомі.
Третя особа: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 , інші дані невідомі.
Суддя Л.І. Селіщева