ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 643/2950/18

провадження № 22-ц/818/365/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 травня 2018 року (в складі судді Короткого І.П.),

встановив:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якому просив стягнути на свою користь заборгованість ОСОБА_4 перед позивачем за кредитним договором у розмірі 6978,60 грн. та судові витрати.

Позов мотивований тим, що 05.01.2012 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 7400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_4 не виконав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті спадщину прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дочка та дружина ОСОБА_4

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 23 травня 2018 рокув задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, АТ КБ «Приватбанк» звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалите нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідачів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції помилково виходив з того, що позивачем пропущено строк пред'явлення вимоги до спадкоємців, оскільки про смерть ОСОБА_4 позивач дізнався з листа Приватного нотаріуса ХМНО Харченко Л.Л., котрий отримано позивачем 26.05.2017 року, а отже з 27.05.2017 року має відраховуватись шестимісячний строк пред'явлення вимог до спадкоємців щодо погашення боргу померлого в межах вартості успадкованого майна. Так, 25.07.2017 року позивач пред'явив вимоги кредитора до спадкоємців померлого боржника ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами справи.

Також, апелянт вказує, що посилання суду першої інстанції на відсутність доказів вартості майна, яке кожен з відповідачів одержав у спадщину є помилковим, оскільки до обов'язків спадкоємців, у разі заперечення ними заявлених вимог, належить доказуванню розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме розмір майна, успадкованого спадкоємцями.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, представник банку був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотнім повідомленням, повістки на адресу відповідачів направлялись не одноразово, однак повертались із зазначенням «за сплином терміну зберігання».

Враховуючи вищенаведене, а також те, що справа знаходиться в провадженні суду тривалий час, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судовим розглядом встановлено, що 05.01.2012 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 7400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_4 не виконав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті спадщину прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дочка та дружина ОСОБА_4, відповідно.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1281 ЦК України: 1. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. 4. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Вимогами ст.1282 ЦК України, передбачає, що: 1. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. 2. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів вартості майна, одержаного у спадщину відповідачами, розмір якого відповідає частці відповідачів у спадщині.

Посилання апелянта на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно того, що ОСОБА_4 станом на час смерті мав у власності земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площа (га): 0.1254 (а.с.102) колегією суддів не приймаються, оскільки із анкети - заяви та копії паспорту померлого ОСОБА_4 вбачається, що він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4, 44), тоді як земельна ділянка знаходиться в Київській області. Отже, будь-яких доказів того, що ця земельна ділянка належить саме померлому ОСОБА_4 апелянтом не надано.

Крім того, з повідомлення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу від 18.05.2017 року вбачається, що про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 позивач дізнався 26.05.2017 року, коли, відповідно до штампу, отримав вказане повідомлення нотаріуса.

З позовом до суду позивач звернувся лише 15.03.2018 року.

Відповідно до вимог ч.ч.2 та 4 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позивач пред'явив вимоги до спадкоємців не у строк, встановлений ч.2 ст.1281 ЦК України.

Доводи позивача стосовно того, що банком пред'являлись претензії спадкоємцям, тому строк не пропущено, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів, оскільки наданий позивачем реєстр поштових відправлень, претензії на ім'я відповідачів, не свідчать про отримання цих претензій відповідачами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовуються.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 травня 2018 року- залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 лютого 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко