Провадження № 4-с/761/161/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та бездіяльність; зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В травні 2019р. скаржники (стягувачі) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій відповідно до уточненої скарги просили суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 із повернення стягувану ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виконавчих документів за №761/26576/15-ц від 29.03.2019р., 08.04.2019р. Шевченківського районного суду м. Києва та рішення (повідомлення) державного виконавця ОСОБА_5 за №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 про повернення без прийняття до виконання виконавчих документів Шевченківського районного суду м. Києва за №761/26576/15-ц, виданих 29.03.2019р. ОСОБА_1 і 08.04.2019р. ОСОБА_2 ;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 щодо реалізації наявного у нього повноваження (права), передбаченого у п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 від 02.06.2016р. з метою отримувати від органів державної влади, установ довідку про дату народження фізичної особи (боржників) та номер її реєстраційної облікової картки платника податків;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5: вирішити питання про прийняття виконавчих документів за №761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р. Шевченківського районного суду м. Києва без інформації про ідентифікаційний код боржників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і без дати народження ОСОБА_4 ; направити стягувачам поштою повідомлення №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 про повернення виконавчих документів Шевченківського районного суду м. Києва за №761/26576/15-ц від 29.03.2019р. ОСОБА_1 і від 08.04.2019р. ОСОБА_2 без прийняття до виконання;

- судові витрати, пов`язані з розглядом скарги від 10.05.2019р. у рамках справи №761/26576/15-ц, покласти на Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві;

- винести окрему ухвалу щодо органу ДВС та щодо державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5, так як проігноровано надану 17.04.2019р. у додатку до заяв стягувачів текст з ЄДРСР постанови новоствореного Верховного Суду від 22.08.2018р., чим орган ДВС від імені якого діяв держвиконавець ОСОБА_5 і сам держвиконавець завдали шкоду репутації ВР України, що провела реформу у питанні виконання рішень, із Президентом України провела судову реформу, репутації судовій гілці влади, чим нівелювали доцільність прийняття ВРУ Законів України за №№1402, 1403, 1404 від 02.06.2016р., що спустошують поряд із судовим збором «кишені» стягувачів;

- також просять суд, зазначити в ухвалі роз`яснення, що відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги від 10.05.2019р., орган державної виконавчої служби має повідомити суд і заявників не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Свої вимоги скаржники обґрунтовували тим, що 17.04.2019р. ними до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було подано чотири заяви з примусового виконання виконавчих листів виданих Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 950,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 570,00 грн., судовий збір у розмірі 133,90 грн.; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 2430,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 570,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 4050,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 2430,00грн., судовий збір у розмірі 570,00 грн.

08.05.2019р. за результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень повідомлення скаржникам стало відомо, що державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 були винесені повідомлення від 19.04.2019р. за №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття, з тих підстав, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6) ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутні реєстраційний номер облікової картки платника податків і серія та номер паспорта боржника.

На думку скаржника таке повідомлення є незаконним, безпідставним, та такі що не відповідають правовій позиції Верховного Суду від 22.08.2018р. по справі №471/283/17-ц, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ст. 431 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого законом.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент видачі виконавчого документа) у виконавчому документі повинні бути зазначені найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

Разом із тим відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків і серії та номеру паспорта боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, на думку скаржника державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обов`язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, представник скаржників у своїй заяві просила розглядати справу у її відсутність, інші учасники справи причин поважності неявки суд не повідомили.

В силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників процесу в судове засідання не перешкоджає розгляду поданої скарги.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

17.04.2019р. скаржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві чотири заяви з примусового виконання виконавчих листів виданих Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 950,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 570,00 грн., судовий збір у розмірі 133,90 грн.; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 2430,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 570,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 4050,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 2430,00грн., судовий збір у розмірі 570,00 грн.

Згідно з повідомленнями №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 19.04.2019р. на підставі п. 6) ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи були повернуті без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що у виконавчих документах відсутні реєстраційні номери облікової картки платника податків і серії та номери паспортів боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

За змістом ч. 5 ст. 26 цього Закону України, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, згідно з ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 3 цієї статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена КЦС Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018р. по справі № 471/283/17-ц.

Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

З огляду на це, суд вважає такі дії державного виконавця такими, що свідчать про небажання провести виконавчі дії з виконання рішення суду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а саме: слід визнати незаконними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 щодо прийняття повідомлень №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 від 19.04.2019р. про повернення стягувачам без прийняття до виконання виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р.; визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 щодо не реалізації наданих йому прав відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 поновити порушене право стягувачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , прийнявши до виконання виконавчі листи, видані Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р.

Стосовно вимог скарги, щодо зобов`язання державного виконавця направити стягувачам поштою повідомлення №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 про повернення виконавчих документів Шевченківського районного суду м. Києва за №761/26576/15-ц від 29.03.2019р. ОСОБА_1 і від 08.04.2019р. ОСОБА_2 без прийняття до виконання, вона не підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з наданої копії матеріалів виконавчого провадження дані повідомлення були направленні стягувачам супровідними листами від 19.04.2019р. Також не підлягає задоволенню вимога скаржників щодо винесення окремої ухвали відносно державної виконавчої служби та державного виконавця, оскільки суд не вбачає для цього підстав, враховуючи, що скаржники скористалися своїм правом щодо оскарження дій державного виконавця в порядку визначеним законом.

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та бездіяльність; зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 щодо прийняття повідомлень №№58941431, 58941631, 58941491, 58941750 від 19.04.2019р. про повернення стягувачам без прийняття до виконання виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 щодо не реалізації наданих йому прав відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 поновити порушене право стягувачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , прийнявши до виконання виконавчі листи, видані Шевченківським районним судом м. Києва у справі 761/26576/15-ц від 29.03.2019р. і 08.04.2019р.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 16 липня 2019р.

Суддя: