ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» липня 2019 року

м. Харків

справа № 643/14711/18-ц

провадження № 22ц/818/3681/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2019 року у складі судді Букреєвої І.А.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання непрацездатного батька.

Позовна заява мотивована тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день подання позовної заяви йому виповнилося 81 рік.

З 19 липня 1997 року він є пенсіонером за віком, самотньою людиною, його діти, відповідачі по справі, з ним не спілкуються, поруч з ним не має близької людини, яка б могла допомагати та підтримувати його матеріально, проживає один, єдиним його доходом є пенсія за віком. Також, він має хронічні хвороби, є інвалідом ІІ групи довічно, з приводу хронічного захворювання перебуває на диспансерному обліку у лікаря травматолога, кардіолога, судинного хірурга, у зв`язку з чим потребує постійного лікування.

Зазначив, що згідно постанови Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2018 року з відповідачів стягнуто на його користь аліменти в розмірі 1/10 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2017 року та довічно.

Однак, відповідачі лише з липня 2018 року почали сплачувати йому аліменти за рішенням суду. Він має дохід, що навіть не забезпечує йому необхідний мінімум для проживання: оплату комунальних послуг та придбання продуктів харчування, лікування.

Вказав, що в період з 14 жовтня 2015 року по 02 листопада 2015 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Ізюмській центральній міській лікарні Харківської області з приводу ПТФС лівої нижньої кінцівки, набряково-виразкової форми, ХВН ІІІ ст., що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого від 02 листопада 2015 року. Всі необхідні медикаменти він купував за свої власні кошти. У зв`язку з лікуванням ним витрачено 4008,08 грн.

Зазначив, що відповідачі не приймають ніякої участі у його житті, не надають йому матеріальної допомоги на лікування, навіть не сплачують аліменти, що визначені за рішенням суду, хоча мають таку можливість.

Просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь додаткові витрати на його утримання, викликані його лікуванням в сумі 4008,08 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2019 року в задоволені позову ОСОБА_1 - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги позовної заяви. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що він довів суму в розмірі 4008,08 грн. наданими ним товарними чеками від 14 жовтня 2015 року по 23 жовтня 2015 року та квитанцією від 15 жовтня 2015 року; що він знаходився на стаціонарному лікуванні з 14 жовтня 2015 року по 02 листопада 2015 року, а не з 24 жовтня 2015 року по 02 листопада 2015 року, як вказано судом першої інстанції; що він не був позбавлений батьківських прав щодо своїх доньок, є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, мали місце документальні витрати на лікування, а факт стягнення судом на його користь з відповідачів аліментів не звільняють їх від обов`язку брати участь у додаткових витратах на батька, викликаних хворобою, інвалідністю або немічністю; що надані ОСОБА_2 довідки про сплату аліментів на його користь, що датовані груднем 2019 року, містять протиріччя в розмірі сплачених аліментних сум та не мають відношення до її участі у додаткових витратах на нього.

15 липня 2019 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вважала рішення суду законним, а апеляційну скаргу - необгрунтованою. При цьому посилалася на те, що аліменти на утримання батька вона сплачує регулярно. Крім того, він отримує пенсію, має нерухомість. В квартирі, де вона проживає разом з сестрою та її донькою, має частку, хоча за неї ніколи комунальні платежі не сплачував; що товарні чеки на придбання ліків не є належними доказами, оскільки не містять всіх реквізитів.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено придбання ліків на суму 4008,08 грн., а також те, що саме ці ліки йому необхідні для лікування.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є рідними доньками ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , видане 21 листопада 2017 року, та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12ААА № 123571.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - задоволено частково; апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишено без задоволення; рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 січня 2018 року змінено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/10 частини зі всіх видів її заробітку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2017 року та довічно; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/10 частини зі всіх видів її заробітку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2017 року та довічно.

З довідок Пенсійного Фонду України Управління в Московському районі м. Харкова № 5839 від 26 вересня 2018 року та № 1959 від 17 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України Московського району м. Харкова і отримує пенсію за віком. Так, за квітень 2018 року він отримав 1862,83 грн., за травень 2018 року - 1862,83 грн., за червень 2018 року - 1862,83 грн., за липень 2018 року - 1862,83 грн., за серпень 2018 року - 1862,83 грн., за вересень 2018 року - 1862,83 грн., а всього за цей період отримано ним 11 176,98 грн.; за грудень 2018 року - 1864,63 грн., за січень 2019 року - 1864,63 грн., за лютий 2019 року - 1864,63 грн., за березень 2019 року - 2160,14 грн., за квітень 2019 року - 2160,14 грн., за травень 2019 року - 2160,14 грн., а всього за цей період ним отримано 12 074,31 грн.

З виписки медичної карти стаціонарного хворого № 2057 Ізюмської центральної міської лікарні вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 14 жовтня 2015 року по 02 листопада 2015 року з діагнозом ПТФС лівої нижньої кінцівки, набряково-виразкової форми, ХВН ІІІ ст. та ін. Лікувальні та трудові рекомендації: хворий знаходиться під наглядом хірурга за місцем проживання. Також зазначено, що в стаціонарі проведено лікування та лікарем призначались наступні ліки: магнікор, торсид, рибоксин, левасепт, актовегін, фіз. раствор (натрію хлорид), но-шпа, папаверин, платифілін, нікотинова кислота, перев`язки.

Матеріали справи містять копії товарних чеків на придбання медичних препаратів, зокрема, товарний чек № 25-Чк-0037604 від 21 жовтня 2015 року: актовігін 2 шт. - 121,80 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., зубна паста 24,00 грн., на загальну суму 188,25 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0037731 від 22 жовтня 2015 року: актовегін 2 шт. - 121,80 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., рибоксин таб. 2 шт. - 2,58 грн., на загальну суму 166,83 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0037254 від 19 жовтня 2015 року: левасепт 2 шт. - 278,00 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., актовегін 2 шт. - 121,80 грн., а на загальну суму 442,25 грн.;

товарний чек від 16 жовтня 2015 року: марля - 21,90 грн., бинти 5 шт. - 40,00 грн., перчатки 5 шт. - 12,50 грн., спирт - 20,50 грн., борн. пор. 2 шт. - 16,40 грн., пакет - 1,20 грн., на загальну суму 112,55 грн.;

квитанція № 13 від 15 жовтня 2015 року на оплату клінічної лабораторії на суму 65,00 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0037444 від 20 жовтня 2015 року: актовегін 2 шт. - 121,80 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., на загальну суму 164,25 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0036945 від 16 жовтня 2015 року: пакет - 0,50 грн., левасепт 2 шт. - 278,00 грн., актовегін 2 шт. - 121,80 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., нікотинова кислота 1 шт. - 2,90 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., шприц 10 мл. 2шт. - 6,40 грн., шприц 5 мл. 3 шт. - 3,30 грн., етил (спирт) 3 шт. - 55,50 грн., дезактин 4 шт. - 34,00 грн., дезактин 1 шт. - 8,50 грн., перчатки 3 шт. - 20,70 грн., маска 3 шт. - 6,90 грн., лейкопластир 1 шт. - 11,70 грн., на загальну суму 600,75 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0036702 від 14 жовтня 2015 року: пакет - 0,50 грн., левасепт 2 шт. - 278,00 грн., актовегін 2 шт. - 121,80 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., шприц 10 мл. 2 шт. - 2,80 грн., шприц 5 мл. 3 шт. - 3,30 грн., етил (спирт) 2 шт. - 37,00 грн., бланідас актив ензим саше 5 шт. - 42,50 грн., перчатки 3 шт. - 22,50 грн., маска 3 шт. - 6,90 грн., лейкопластир 1 шт. - 19,00 грн., напиток оболонь лимонад - 9,50 грн., на загальну суму 600,15 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0037087 від 17 жовтня 2015 року: пакет - 0,50 грн., левасепт 2 шт. - 278,00 грн., актовегін 2 шт. - 121,80 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., шприц 10 мл. 1 шт. - 3,20 грн., шприц 5 мл. 2 шт. - 2,20 грн., на загальну суму 462,05 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0036665 від 14 жовтня 2015 року: повідон-йод лінімент 1 шт. - 26,60 грн., бинт 2 шт. - 15,00 грн., перекис водню 1 шт. - 3,40 грн., борна кислота 2 шт. - 13,60 грн., марля - 18,90 грн., перчатки 2 шт. - 15,00 грн., бланідас актив ензим саше 4 шт. - 34,00 грн., пакет - 0,50 грн., на загальну суму 127,00 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0037178 від 18 жовтня 2015 року: пакет - 0,50 грн., левасепт 2 шт. - 278,00 грн., актовегін 2 шт. - 121,80 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., шприц 10 мл. 1 шт. - 3,20 грн., шприц 5 мл. 2 шт. - 2,20 грн., на загальну суму 455,10 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0037894 від 23 жовтня 2015 року: актовегін 2 шт. - 121,80 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., система ПР 21-01 1 шт. - 6,95 грн., на загальну суму 164,25 грн.;

товарний чек № 25-Чк-0036807 від 15 жовтня 2015 року: актовегін 2 шт. - 121,80 грн., папаверин 1 шт. - 3,10 грн., платифілін 1 шт. - 4,25 грн., но-шпа 40 мг. - 11,40 грн., нікотинова кислота 2 шт. - 5,80 грн., пакет - 0,50 грн., натрію хлорид 1 шт. - 10,95 грн., система ПР 21-01 3 шт. - 20,85 грн., левасепт 2 шт. - 278,00 грн., шприц 20 мл. 1 шт. - 1,90 грн., шприц 5 мл. 1 шт. - 1,10 грн., на загальну суму 459,65 грн.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 106904315 від 09 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної частково власності належить Ѕ та 1/12 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 0,0811 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок загальною площею 82,7 кв. м., житловою площею 53,0 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Департаменту праці та соціальної політики Управління праці та соціальних питань Харківської міської ради № 7048/0/48-18 від 03 квітня 2018 року відповідно пункту 8.1.6 Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2017-2020 роки ОСОБА_1 виділена грошова допомога в розмірі 2000,00 грн., яка направлена поштовим переказом на адресу ОСОБА_1 за місцем реєстрації.

Відповідно до довідки про доходи № 1063/2018 від 12 листопада 2018 року ОСОБА_3 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю Фабрика «Варіант» на посаді заступника начальника цеху та за період з січня 2018 року по жовтень 2018 року вона отримала заробітну плату в розмірі 49 351,01 грн., утримано податок з доходу фізичної особи в цей період в розмірі 8883,18 грн. та сплачено аліменти з лютого 2018 року по жовтень 2018 року в розмірі 6199,86 грн.

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Біолабс» № 05/02-2019 від 05 лютого 2019 року за 2018 рік з доходу ОСОБА_2 були утримані та перераховані на користь ОСОБА_1 аліменти в сумі 10 305,93 грн.

З довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДВ-Інвест» № 2 від 05 грудня 2019 року вбачається, що за 2018 рік з доходу ОСОБА_2 були утримані та перераховані на користь ОСОБА_1 аліменти в сумі 646,12 грн.

Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стеріс Україна» № 2 від 05 лютого 2019 року за 2018 рік з доходу ОСОБА_6 були утримані та перераховані на користь ОСОБА_1 аліменти в сумі 1346,69 грн.

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ділові лінії» № 05 від 06 лютого 2019 року за 2018 рік з доходу ОСОБА_2 були утримані та перераховані на користь ОСОБА_1 аліменти в сумі 1684,89 грн.

З довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Росукр-Консалтінг» № 07 від 05 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Росукр-Консалтінг» на посаді головного бухгалтера з 01 липня 2009 року по теперішній час. За 2018 рік з доходу ОСОБА_2 були утримані та перераховані на користь ОСОБА_1 аліменти в сумі 2449,01 грн.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги суд бере отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно з чинним законодавством держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому під час постановлення рішення суду слід зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Статтею 203 СК України визначено, що дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними (стаття 206 СК України).

Як роз`яснено в пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доньками ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та інвалідом ІІ групи.

На підставі постанови Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплачують ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/10 частини зі всіх видів їхнього заробітку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2017 року та довічно кожна.

Також, матеріали справи свідчать про те, що доньки ОСОБА_1 виконують вказане судове рішення та сплачують на його користь аліменти в розмірі, встановленому постановою Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2018 року.

З 14 жовтня 2015 року по 02 листопада 2015 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Ізюмській центральній міській лікарні та згідно з виписки медичної карти стаціонарного хворого № 2057 з діагнозом ПТФС лівої нижньої кінцівки, набряково-виразкової форми, ХВН ІІІ ст. та ін.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 24 жовтня 2015 року по 02 листопада 2015 року та те, що ним не надано доказів того, що ліки придбані саме ним і були призначені лікарем є помилковим, оскільки з виписки медичної карти стаціонарного хворого № 2057 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 14 жовтня 2015 року по 02 листопада 2015 року та йому було призначено ліки, а саме: магнікор, торсид, рибоксин, левасепт, актовегін, фіз. раствор (натрію хлорид), но-шпа, папаверин, платифілін, нікотинова кислота, перев`язки, а з копії товарних чеків вбачається, що він купував, крім іншого, і призначені лікарем медичні препарати.

Під час знаходження ОСОБА_1 на стаціонарі лікарем призначались наступні ліки: магнікор, торсид, рибоксин, левасепт, актовегін, фіз. раствор (натрію хлорид), но-шпа, папаверин, платифілін, нікотинова кислота, перев`язки.

Однак, ОСОБА_1 , крім призначених ліків, придбавав ще й інші товари та ліки, які не відносяться до курсу лікування.

Таким чином, ОСОБА_1 придбав з лікарських рекомендацій лише: актовегін в сумі 1218,00 грн., фіз. раствор (натрію хлорид) в сумі 109,50 грн., нікотинова кислота в сумі 55,10 грн., но-шпа в сумі 114,00 грн., папаверин в сумі 31,00 грн., платифілін в сумі 42,50 грн., рибоксин в сумі 2,58 грн., левасепт в сумі 1668,00 грн., що в загальній сумі становить 3240,68 грн., а не 4008,08 грн., як він зазначив в своїй позовній заяві.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, має ряд захворювань надав відповідні докази щодо знаходження на стаціонарному лікуванні з 14 жовтня 2015 року по 02 листопада 2015 року та докази придбання ним ліків, які були призначені лікарем, а відповідно до вимог статті 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із відрахуванням вартості товарів, придбаних ОСОБА_1 , що не призначалися лікарем для проходження курсу лікування. Тому сума стягнення, яка доведена позивачем, становить 3240,68 грн.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та наявні у справі докази, не врахував, що батько відповідачів є інвалідом ІІ групи, часто хворіє та потребує додаткових витрат на ліки, які йому необхідні для лікування; не надав їм належну оцінку, не з`ясував належним чином фактичні обставини справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення спору, і дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково на 80,85%, а ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1424,58 грн. за подачу позову та апеляційної скарги по 712,29 грн. з кожної.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2019 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 3240,68 грн. додаткових витрат.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави 1424,58 грн. судового збору за подачу позову та апеляційної скарги по 712,29 грн. з кожної.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 22 липня 2019 року.