Справа №731/115/19
Провадження №2/731/76/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Трохименко Т.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з ОСОБА_2 у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею і знаходиться переважно на її утриманні. ОСОБА_2 надає щомісячно у добровільному порядку по 700 гривень на утримання сина, однак цих коштів катастрофічно не вистачає. Вона сама намагається забезпечити ОСОБА_4 всім необхідним, але не в змозі цього зробити, оскільки перебуває на обліку у центрі зайнятості. Враховуючи, що ОСОБА_2 працездатний, має задовільний стан здоров'я, не має інших утриманців, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

18 квітня 2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду по пошті надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 21-22). Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, просить суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 1 150 грн на місяць. Зазначає, що його дохід є нульовим, зараз він ніде офіційно не працює. На його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, а також ще одна дитина - син ОСОБА_5 .

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що дитина потребує нормального харчування, одягу, а також коштів для забезпечення гармонійного розвитку. Водночас вона сама не може забезпечити доньці належний рівень життя, оскільки ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що від шлюбу у позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. 6, 8).

18 січня 2011 року між позивачкою та відповідачем шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис (а.с. 7).

Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Варвинської селищної ради № 624 від 12 березня 2019 року (а.с. 9).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

За таких обставин, оскільки позивачка обрала спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, суд не може стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Доказів того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, суду не надано.

Відсутня також інформація про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Разом з тим на утриманні відповідача перебувають його батьки пенсійного віку (а.с. 25, 26).

Наведений відповідачем факт утримання ним ще однієї дитини - сина ОСОБА_5 , не було підтверджено доказами.

За таких обставин суд приходить до переконання, що аліменти слід стягувати з батька дитини у розмірі однієї четвертої частки його заробітку (доходу) у зв'язку з тим, що позивачка скористалася передбаченим ч. 3 ст. 181 СК України правом обрати такий спосіб отримання аліментів - у частці від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду (13 березня 2019 року) і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров'я відповідача та дитини, наявність у відповідача інших утриманців.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Семенченко