Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5212/18 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 23 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді Миніч Т.І.,

суддів Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 лютого 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. у м. Коростені

у цивільній справі №279/5212/18 за позовом Комунального підприємства теплозабезпечення до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року КП "Теплозабезпечення" звернулося до суду із названим позовом та просило стягнути із відповідачів на його користь борг за послуги з теплопостачання у розмірі 11773, 76 грн. за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, КП "Теплозабезпечення" посилалося на те, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 і проживають у вказаній квартирі, яка знаходиться в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи опалення, та користуються наданими позивачем послугами. Таким чином, між сторонами утворилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Проте відповідачі вчасно не сплачують за надані послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість за період з жовтня 2015 року по серпень 2018 року включно, яка становить 11773,76 гривень. Так як в добровільному порядку відповідачі кошти за надані послуги не сплачують, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 лютого 2019 року позов задоволено. Солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення борг по сплаті послуг з теплопостачання за період з 01.10.2015 року по 01.08.2018 року у сумі 11773 гривні 76 копійок. Цим же рішенням стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення понесені судові витрати у розмірі 1762 гривні - по 881гривні з кожної. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судових витрат на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині солідарного стягнення з нього на користь позивача боргу по оплаті послуг з теплопостачання за період 01.10.2015 року по 01.08.2018 року та зобо`язати позивача повернути суму компенсаційних втрат 14 816, 41 грн в регресному порядку до бюджету державного органу соцзахисту. Зокрема зазначає, що є наймачем квартири і користується законною 100% пільгою по оплаті комунальних послуг, що вказує на відсутність з його боку заборгованості за теплопостачання та інші комунальні послуги. Факт законної реєстрації інших відповідачів в квартирі нічим не підтверджений, а тому не можна стверджувати про обов`язкову солідарну відповідальність.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що КП «Теплопостачяання» надає у місті Коростені послуги з тепло- та гарячого водопостачання, в тому числі й до будинку АДРЕСА_1 .

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 у вказаному будинку . Окрім нього у вказаному житлі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 15,41-43).

ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи (а.с. 87).

Договір про надання послуг з тепло- та гарячого водопостачання між сторонами не укладався.

Заборгованість по вказаній квартирі за опалення та гаряче водопостачання за період з жовтня 2015 року до листопада 2018 року становить 11773, 76 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з теплопостачання, відповідачі є споживачем вказаних послуг, проте не сплачують за їх надання, а тому несуть солідарний обов`язок щодо їх оплати.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо, виходячи із наступного.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При цьому, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно із статтею 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Як вбачається із копії посвідчення серії НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, передбачені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.87).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

Згідно з п. 5 ст.13 Зазначеного Закону відповідач має право на 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Із змісту наданого позивачем розрахунку вбачається, що зазначена пільга відповідачу надавалася та заборгованість нарахована із її врахуванням.

За таких обставин суд помилково поклав на ОСОБА_1 солідарний з іншими відповідачами обов`язок по оплаті наданих послуг теплопостачання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України однією із підстав скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині вимог до ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення - про відмову в позові.

Разом з тим, правильними є висновки суду щодо стягнення заборгованості по наданих послугах з інших відповідачів, оскільки пільги наймача житла на них не поширюються.

Правовим чинником для визначення кола осіб, яким надається право на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, є факт їх спільного проживання з суб`єктом права на такі пільги. Це випливає з наведених положень статті 64 Житлового кодексу Української РСР, інших законів України та тих міжнародних угод, які стали невід`ємними складовими національного законодавства.

В даному випадку матеріали справи не містять доказів щодо належності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до членів сім`ї ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, суд обгрунтовано поклав на останніх солідарний обов`язок по оплаті наданих послуг.

Керуючись ст. 367 368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 лютого 2019 року скасувати в частині вимог до ОСОБА_1 , ухваливши в цій частині вимог нове рішення - про відмову в позові.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 26.07.2019 року.