Справа № 339/380/18
Провадження № 22-ц/4808/996/19
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болехівського міського суду в складі судді Головенко О.С., ухвалене 24 травня 2019 року в м. Болехові Івано-Франківської області, повний текст якого виготовлено 31 травня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Болехівської центральної міської лікарні про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Болехівської центральної міської лікарні про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що лікарями Болехівської центральної міської лікарні методом хірургічного втручання тричі здійснювалося його лікування, а саме: у грудні 2016 року, квітні та листопаді 2017 року. Оскільки операції не дали бажаного результату, у квітні 2018 року він змушений був лікуватися в Долинській центральній районній лікарні. Зі слів лікаря хірурга ОСОБА_2 йому стало відомо, що попередні операції проводились не професійно, свідченням чого були болі в області живота, які після попередніх операцій не припинялися, а навпаки посилювалися. У зв`язку із невдалим оперуванням у Болехівській ЦМЛ, перенесенням значного фізичного болю, психологічного дискомфорту тощо йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 150 000,00 грн та просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Болехівського міського суду від 24 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено факту заподіяння шкоди його здоров`ю внаслідок проведених лікарями Болехівської центральної міської лікарні операцій, вчинення неправомірних дій лікарів, наявності причинного зв`язку між погіршенням стану його здоров`я та проведеними операціями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні його позовних вимог. При цьому не враховано, що операції були проведені невдало, після кожної із них він відчував болі, дискомфорт. А тому змушений був повторно звертатися в лікувальний заклад і наполягати на проведенні лікування шляхом нового хірургічного втручання.

У відзиві на апеляційну скаргу Болехівська центральна міська лікарня зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, з повним та об`єктивним дослідженням усіх доводів сторін, поданих доказів, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Болехівського міського суду від 24 травня 2019 року - без змін.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду повністю відповідає зазначеним вимогам з огляду на таке.

Як правильно встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 в період 2016-2017 років тричі проходив лікування у Болехівській ЦМЛ, лікарями якої йому здійснювались хірургічні втручання. Зокрема, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 5 грудня по 12 грудня 2016 року, з 4 квітня по 12 квітня 2017 року, з 20 листопада по 28 листопада 2017 року з приводу рецидивної правобічної пахової грижі (а.с.6, 26-32, 33-40, 41-48).

Із планом обстеження і лікування позивач був ознайомлений, надав свою згоду на проведення операції, що підтверджується власноручно підписаними ним заявами.

Після закінчення лікування ОСОБА_1 виписано з лікарні без будь-яких патологій, ускладнень, скарг від пацієнта, йому надані лікувальні та трудові рекомендації.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач покликався не те, що неодноразове оперативне втручання лікарями Болехівської центральної міської лікарні було проведено невдало, у зв`язку із чим йому заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у якій сумі чи іншій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 статті 77 ЦПК України).

За положеннями статей 79,80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів щодо неправомірності чи непрофесійності лікарів Болехівської центральної міської лікарні, внаслідок яких у зв`язку з проведеними операціями позивачу було спричинено моральну шкоду.

Не підтверджені ці обставини і поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні місцевого суду.

Враховуючи те, що під час розгляду справи ОСОБА_1 не доведено жодними належними та допустимими доказами спричинення шкоди його здоров`ю внаслідок проведених лікарями Болехівської ЦМЛ операцій, неправомірності дій лікарів, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача тощо, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно положень статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Питання надання медичної допомоги не відносяться до сфери правових питань, оскільки потребують спеціальних знань.

Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду справи позивачу було роз`яснено право заявити клопотання про проведення судової медичної експертизи. Натомість, останнім таке не було подано, в тому числі і до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відтак, оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване рішення постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи положення частини шостої статті 19 ЦПК України, ціну позову - 150 000 грн, вказана справа є малозначною в силу вимог закону.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Болехівського міського суду від 24 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин