ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4782/17 Номер провадження 22-ц/814/1697/19Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учаники справи:

представник позивача - адвокат Олійник О.Ю.

представник відповідача - адвокат Назаренко О.Й.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 березня 2019 року,ухвалене суддею Кривич Ж.О., повний текст рішення складено - 08 квітня 2019 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_1 про відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про скасування рішення про проведення нарахування обсягу та вартості не облікованої електроенергії,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергієюу розмірі 17 161,43 грн. та стягнення судових витрат у розмірі 1 600 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем укладений договір про користування електричною енергією № , на підставі якого позивач постачає електроенергію у квартиру відповідача. 01 вересня 2016 року представниками Кременчуцької філії ПАТ «ПОЕ» під час перевірки виявлено самовільне підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою на розетку в квартиру, минаючи електролічильник, що прямо суперечить Правилам користування електроенергією для населення (ПКЕЕН). В зв`язку з цим представниками філії складено акт про порушення № 00004954 від 01 вересня 2019 року, який підписаний представниками енергопостачальної організації та відповідачем. Комісією філії з розгляду складеного акту 21 вересня 2016 року прийняте рішення про те, що у результаті порушення ПКЕЕН відповідач спричинила товариству збитки у розмірі 17 161,43 грн., це вартість необлікованої електроенергії за період з 01 вересня 2013 року по 01 вересня 2016 року. Розрахунок надісланий відповідачу рекомендованим листом 29 вересня 2016 року.

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зустрічним позовом про скасування рішення ПАТ «Полтаваобленерго», оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення № 140 від 21 вересня 2016 року. Зазначала що вона самовільно не втручалася у електромережу квартири. Електрична енергія, яка на думку позивача є необлікованою, насправді обліковується електричним лічильником № 01918254. Згідно пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН затверджених Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656, у разі виявлення у споживача розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до електричних мереж, застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі. Розрахунок вартості необлікованої енергії здійснюється відповідно до пункту 3.3. Методики. У порушення зазначених вимог працівники ПАТ «ПОЕ» не виявили місця підключення і у схемі електропостачання споживача, яка є додатком № 1 до оскаржуваного акту (т.1 а.с.4-5, 14), відобразили припущення про місце самовільного підключення. Розрахунок вартості та обсягу збитків проведений неправильно. Показник електричного струму у 220В зазначений бездоказово, оскільки під час проведення перевірки струмовимірювальні кліщі не застосовувалися. Крім того, у акті про порушення вказані типи засобів вимірювальної техніки - штангенциркуль (інвентарний номер Р 0587307, дата повірки - ІІІ/2015) та струмовимірювальні кліщі (інвентарний номер 9700707, дата повірки ІУ/2015), у той час, як міжповірочні інтервали для вказаної техніки становлять один рік, і працівники ПАТ «ПОЕ» не мали права використовувати ці прилади під час перевірки.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 березня 2018 року вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження із первісним позовом (а.с. 55).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 березня 2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією в розмірі 17161,43 коп. - залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про скасування рішення про проведення нарахування обсягу та вартості не облікованої електроенергії, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення № 140 від 21 вересня 2016 року - залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що під час проведення перевірки представниками ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії не встановлено місця (точки) підключення дооблікової розетки до відповідних мереж. Окрім того, під час огляду доказів за місцем їх знаходження та дослідження відеозапису, суд переконався, що ніяких ознак самовільного втручання ОСОБА_1 або інших мешканців у електричну мережу квартири не виявлено. Електролічильник № НОМЕР_1 старого зразка, очевидно встановлений давно, на його клемній кришці зберігаються залишки старої пломби та дані про останню повірку лічильника у другому кварталі 1978 року. Лічильник знаходиться в робочому стані і в разі ввімкнення в розетку електроприладів обліковує спожиту електроенергію. Причину того, що лічильник не зареєстрований у Кременчуцькій філії, не змогли пояснити ні представник ПАТ «ПОЕ», ні представник ОСОБА_1 . Лічильник знаходиться на видному місці і в разі ввімкнення в розетку електроприладів обліковує спожиту електроенергію. Причину того, що цей лічильник не зареєстрований у Кременчуцькій філії, не змогли пояснити ні представник позивача, ні представник відповідача, лічильник знаходиться на видному місці і виявити його можна було під час контрольного огляду приладу обліку без застосування спеціальних інструментів. Дані про точку (місце) самовільного підключення під цифрою 6 на схемі електромережі споживача є припущенням членів рейдової бригади, доказів про те, що споживач не дозволила демонтаж елементів споруди суду не надано, в акті про це не зазначено, а представник відповідача у судовому засіданні сам факт такої пропозиції заперечував, допитані у судовому засіданні свідки-контролери ПАТ «Полтаваобленерго» пояснили, що необхідного для демонтажу інструменту вони не мала. Комісія ПАТ «Полтаваобленерго» у розрахунку вартості необлікованої електроенергії необгрунтовано виходила з показника струму 220В, ні акт про порушення, ні протокол № 140 не містять жодного доказу про цей показник струму, сама величина електричного струму на момент перевірки не була зафіксована.

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції зазначив, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками ПАТ «Полтаваобленерго в особі Кременчуцької філії акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акту. Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акту про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акту неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії здійснює постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 . 01 вересня 2016 року працівниками ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії під час проведення перевірки дотримання ОСОБА_1 правил користування електричною енергією встановлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії, а саме - відкритою електропроводкою на розетку в квартиру, минаючи електролічильник. Під час контрольного огляду контролер не мав можливості виявити дане порушення. За результами перевірки складено акт № 00004954, в якому зазначено, що під час перевірки виявлено дооблікові відгалуження у належній відповідачу квартирі та встановлено порушення п. 48 ПКЕЕН шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника відкритою електропроводкою на розетку в квартиру, минаючи електролічильник. Під час проведення контрольного огляду електролічильника виявити дане порушення контролер не мав можливості. Акт № 00004954 від 01 вересня 2016 року складений у присутності ОСОБА_1 та підписаний нею. З приводу порушення ОСОБА_1 пояснила, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем підключила два холодильники. Факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформляється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень. Розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, виконано відповідно до Методики. Акт про порушення № 00004954 від 01 вересня 2016 року складено у відповідності до п.4.7 Методики, в акті про порушення заповнені всі графи та рядки без пропусків, міститься інформація про опис порушення, яке було виявлене на момент складення акту про порушення, а також необхідні дані для визначення згідно з Методикою обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Електролічильник № 01918754 старого зразка, під котрим і знаходиться не облікована електророзетка, на його клемній кришці зберігаються залишки старої пломби та дані про останню повірку лічильника у другому кварталів 1978 року. Лічильник знаходиться в робочому стані і в разі ввімкнення в розетку електроприладів обліковує спожиту електроенергію. З 2000 року на виконання ПКЕЕН побутові споживачі - мешканці будинку прийняті на прямі розрахунки за електроенергію. В абонентській групі за адресою АДРЕСА_1 , відкрито 2 особові рахунки по кв. НОМЕР_4 , яка є комунальною. При прийнятті на облік та прямі розрахунки квартири АДРЕСА_1 було відкрито 2 особових рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , разом з цим, по вище вказаним особовим рахункам на облік було взято два лічильники за № 28010331 тип СО-2М 5 та № 1276421 тип СО-10/600 відповідно, котрі у 2012 році були замінені на лічильники № 3971520 тип НІК2102-02 М2В та № 3711489 тип НІК 2102-02 М2В. Електролічильник № 01918254 на облік ПАТ «Полтаваобленерго в особі Кременчуцької філії на облік не приймався, розрахунки за його показами по спожитій електричній енергії не здійснювалися. Відповідно до п. 10 Правил засоби обліку встановлюються відповідно до вимог Правил улаштування електроустановок. Засіб обліку повинен містити пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипом енергопостачальника, але пломба електропостачальної організації на лічильнику № 01918254 - відсутня. Судом першої інстанції не враховано той факт, що відповідно до п.2 ПКЕЕН контрольний огляд вузла обліку - це візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тар та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акту про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобами обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій. Саме визначення контрольний огляд вузла обліку дає змогу встановити безпосереднє місце проведення даного комплексу робіт, а саме безпосередньо біля засобів обліку. Тому, висновок суду першої інстанції про наявність можливості під час періодичного контрольного огляду виявити вказане порушення, не відповідає дійсності та являється хибним і самовільне підключення до електромережі було виявлено саме при технічній перевірці. У суді першої інстанції свідки допитані не були, оскільки представник відповідача за первісним позовом та сама відповідач за первісним позовом визнали самовільне підключення до електромережі та факт використання електричної енергії поза засобами обліку. У свою чергу технічна перевірка - це виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми, відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання «штучного нуля», порушення роботи засобів обліку електричної енергії. Тому, висновок суду першої інстанції про наявність можливості під час періодичного контрольного огляду засобу обліку виявити вказане порушення, не відповідає дійсності та є хибним і самовільне підключення до електромережі було виявлено саме при технічній перевірці. Точку дооблікового відгалуження в додатку № 1 до акту про порушення вказано після безпосереднього обстеження електроустановок споживача, разом з цим в даному додатку встановлено та вказано вхідні та вихідні проводи (кабелі), які наявні в схемі підключення лічильника, який був на той час встановлений. Висновок суду першої інстанції про припущення місця підключення дооблікового відгалуження до відповідної електричної мережі не відповідає дійсності, оскільки всі графи додатку заповнювалися на місці виявлення порушення ПКЕЕН. В акті про порушення ПКЕЕН вказано, що підключення розетки минаючи електролічильник, при включенні навантаження в зону розетки електролічильник не працює, а при вимкнених запобіжниках напруга в розетці є. В акті про порушення ПКЕЕН та схемі електропостачання вказано місце підключення до електричної мережі, точку підключення у вказаній схемі зазначено між входом кабелю в дім та приладом обліку. У відповідності з п. 53 Правил відповідно до Методики, за період з 01.09.2013 року по 01.09.2016 року відповідачу нараховано розмір вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією в сумі 17161,43 грн., що підтверджується протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 140 від 21.09.2016 року та розрахунком обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення. Оскільки було виявлено позаоблікове споживання електроенергії шляхом підключення розеток за допомогою прихованої електропроводки поза приладом обліку, що неможливо встановити при звичайному огляді приладу обліку під час контрольного зняття його показань, то потрібно було провести технічну перевірку цього приладу та обчислити розрахунок збитків за порушення, але не більше терміну позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_1 складається з кількох нежитлових приміщень та одного житлового приміщення. Це житлове приміщення поділяється на дві квартири - № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , які мають один спільний вхід. Квартира № НОМЕР_5 має три житлові кімнати і належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Право власності на квартиру № НОМЕР_4 зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (ця особа померла). У спільному користуванні власників квартир є приміщення загального користування коридор та одна кімната.

У квартирі встановлено кілька лічильників обліку електричної енергії: лічильник № 0190523 обліковує електричну енергію, що використовується для освітлення кімнат загального користування; лічильник № 3971520, 2011 року виробництва, розташований у кімнаті 2, на підставі показань якого здійснювалися нарахування на особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , договір на постачання електричної енергії був укладений з ОСОБА_1 тільки 21.09.2016 року; лічильник № НОМЕР_1 старого зразка розміщений на стіні кімнати 6, цей лічильник у робочому стані, проте, на обліку у ПАТ «ПОЕ» не знаходиться.

01 вересня 2016 року працівниками Кременчуцької філії ПАТ «ПОЕ» у квартирі ОСОБА_1 проведено технічну перевірку стану і схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб на ньому та стану дооблікової електропроводки споживача (фізичної особи), за результатами якої складено акт № 00004954 (а.с.4-5) У акті зазначено, що перевіркою було виявлено самовільне підключення відкритою електропроводкою до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, на розетку у квартирі, минаючи електролічильник. Іншими словами, члени рейдової бригади встановили, що через подовжувачі у розетку в кімнаті 6 були ввімкнені два холодильники. При цьому використана електроенергія обліковувалась лічильником № 01918754, який не зареєстрований у ПАТ «Полтаваобленерго». В акті зазначено, що під час контрольного обліку контролер не мав можливості виявити дане порушення. У додатку № 1 до акту - схема підключення приладу обліку споживача - під цифрою 6 зазначено самовільне підключення. Встановити фактичне місце самовільного підключення без демонтажу елементів споруди неможливо.

На підставі зазначеного акту комісія ПАТ «ПОЕ» встановила, що споживач ОСОБА_1 причетна до порушень ПКЕЕН та на підставі пункту 3.3. Методики прийняла рішення про проведення нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії у формі протоколу засідання комісії № 140 від 21 вересня 2016 року, згідно якого донарахувала споживачу обсяг та вартість необлікованої електроенергії за період з 01 вересня 2013 року до 01 вересня 2016 року в сумі 17161,43 грн. за 23760 кВт.год. (а.с. 4,5,10).

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, ПКЕЕН.

Постачання фізичним особам електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

За змістом статей 6, 526, 626-631 ЦК України договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положенням статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктом 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку.

За змістом пункту 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акту вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акту свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Згідно з підпунктом 5 пункту 3.1 Методики порушенням ПКЕЕН є самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Відповідно до пункту 3.3 Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Згідно з пунктом 48 Правил та пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акту про виявлене порушення та згідно з Методикою.

Так, ОСОБА_1 , яка є споживачем електричної енергії та несе відповідальність за стан засобу обліку електричної енергії, допустила самовільне підключення електропроводки до електричної мережі та споживання електричної енергії з порушенням ПКЕЕН.

Факт безоблікованого споживання електричної енергії зафіксовано актом № 00004954 про порушення ПКЕЕН від 01.09.2016 р. (а.с. 4), який підписано чотирма представниками постачальника електричної енергії та самим відповідачем ОСОБА_1 , жодних зауважень щодо встановлення самого факту безоблікового споживання електричної енергії до складеного акту про порушення ОСОБА_1 не внесено, акт нею підписано та зазначено в акті, що вона у зв`язку з тяжким матеріальним станом підключила 2 холодильника (а.с. 5).

Таким чином, порушення відповідачем ПКЕЕН виразилося у тому, що вона самовільно підключила два холодильника до розетки, яка була під`єднана до лічильника № 01918754, тобто до електромережі, та споживала електричну енергію, яка не обліковувалася вказаним лічильником, оскільки він не зареєстрований у ПАТ «Полтаваобленерго».

За результатами розгляду вказаного акту комісією ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН на підставі п. 3.3. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656, прийнято рішення про проведення нарахування обсягу та вартості не облікованої електроенергії у формі протоколу засідання комісії з розгляду про порушення ПКЕЕН для населення № 140 від 21.09.2016 року, згідно якого ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії донарахувало ОСОБА_1 розмір вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН за період з 01.09.2013 року по 01. 09.2016 року у розмірі 26 050 кВт. год. на суму 17 161,43 грн.

По справі вбачається, що суд першої інстанції в основу свого рішення в частині відмови у задоволенні вимог позивача за первісним позовом, поклав протокол огляду від 31.05.2018 р. судом квартири АДРЕСА_1 (а.с. 114-116), проте, судом першої інстанції при ухваленні рішення дана неправильна юридична оцінка фактичним обставинам, встановленим при огляді вказаного помешкання, оскільки, як вбачається із протоколу огляду, судом встановлено, що дійсно порушення Правил … полягало у тому, що у розетку у кімнаті №6 через переносний електричний пристрій (подовжувач) були ввімкненні холодильники, у цій кімнаті знаходиться електролічильник під № 01918754 старого зразка, розміщений на стіні кімнати 6, цей лічильник перебуває у робочому стані, проте, не опломбований та на обліку у ПАТ «ПОЕ» не знаходиться. Під час огляду судом кімнати №6 для перевірки роботи розетки у неї ввімкнути праску і лічильник почав працювати та обліковувати електричну енергію.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що первісний позов є недоведеним та не підлягає задоволенню.

Щодо висновку суду першої інстанції відносно неможливості встановити точку (місце) самовільного підключення, то в цій частині сторонами по справі не заперечується факт наявності у кімнаті №6 електролічильника під № 01918754 старого зразка, який розміщений на стіні цієї кімнати, що цей лічильник перебуває у робочому стані, не опломбований, на обліку у позивача не знаходиться, відповідачем показники з цього лічильника не знімалися та не передавалися позивачу, оплата послуг за цим лічильником не проводилася, саме до цього лічильника були ввімкненні холодильники відповідача і цей факт при виявленні порушення нею визнано, як вбачається із її пояснень в акту від 01.09.2016 р., даних проте, що ці пояснення відповідач написала під тиском чи примусом, відсутні.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Назаренко О.Й. суду пояснив, що дійсно квартира належить відповідачу на праві спільної часткової власності, відповідач інколи буває у квартирі та користується нею, дійсно 01.09.2016 р. працівниками ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії при перевірці у кімнаті № 6 була виявлена електрична розетка, приєднана до електричного лічильника відкритою проводкою, у яку були ввімкненні холодильники, відповідач не знала, що цей лічильник не зареєстрований та що він не обліковує електричну енергію, за постачання електроенергії відповідач сплачувала за показниками іншого лічильника, надати квитанції про сплату за послуги електропостачання за показниками лічильника, до якого були ввімкненні холодильники, представник відповідача не може, хто встановив цей лічильник невідомо, пояснення в акті про порушення від 01.09.2016 р. відповідач написала у хворобливому стані, не розуміючи наслідків.

Як пояснив у суді апеляційної інстанції представник позивача і це вбачається по справі, місце (точка) самовільного підключення до електричної мережі не встановлена, оскільки щоб її встановити, треба було виконати роботи по частковому демонтажу будівельних конструкцій, а цього зроблено не було, оскільки при виявленні самовільного підключення відповідач не заперечувала цей факт.

Оскільки відповідач є співвласником вказаного помешкання, то повинна нести тягар утримання помешкання, бути обізнаною щодо його технічного та санітарного стану тощо, як це передбачено ч. 1 ст. 322 ЦК України, а саме власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_1 про відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією - скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 000 грн. ((1 600 грн. сплачено позивачем при подачі позову (а.с. 1), 2 400 грн - при подачі апеляційної скарги (а.с. 204).

Крім цього, 26.03.2018 р. позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 пред`явлено вимоги до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про скасування рішення про проведення нарахування обсягу та вартості не облікованої електроенергії, оформлено протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення № 140 від 21 вересня 2016 року (а.с. 40 - 43).

Предметом спору за зустрічним позовом є визнання недійсним протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення № 140 від 21 вересня 2016 року (а.с .9).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження 14-503цс18) наведено такий правовий висновок.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил користування електричною енергією є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акту.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

З наведеного правового висновку Великої Палати Верховного Суду випливає, що спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акту про порушення ПКЕЕН та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акту неправомірними не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Отже, заявлений в цій справі спір не підлягає судовому розгляду.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції послався на вище вказані правові висновки Великої Палати Верховного Суду, проте, прийшов до помилкового висновку про залишення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції при розгляді зустрічного позову не встановив правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами, не врахував зазначених вище положень законодавства та дійшов неправильного висновку, що спір про скасування рішення про проведення нарахування обсягу та вартості, не облікованої електроенергії,належить розглядати в порядку цивільного судочинства, ухвалене судове рішення в частині вирішення зустрічного позову підлягає скасування, а провадження у справі в цій частині - закриттю.

Згідно з п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно п.1,3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.4, 376, ч.1 п.1,3,4, 255 ч. 1 п.1, 377 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії - задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суд м. Кременчука Полтавської області від 29 березня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_1 про відшкодування вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією у розмір 17 161,43 грн. коп. та сплачений судовий збір у розмірі 4 000 грн.

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії про скасування рішення про проведення нарахування обсягу та вартості, не облікованої електроенергії - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 липня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов