Справа №359/5768/19
Провадження №2-о/359/121/2019
УХВАЛА

2 липня 2019 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., перевіривши форму та зміст заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В червні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаною заявою та просять розірвати шлюб укладений між ними.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Як вбачається з п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

За правилом ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про розірвання шлюбу. Однак вони не приєднали до вказаної заяви письмовий договір про те, з ким з них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дитини, а також нотаріально посвідчений договір про розмір аліментів на дитину. Зазначені договори, повинні бути подані до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Неподання до спільної заяви про розірвання шлюбу договору відповідно до вимог ст.109 СК України унеможливлює розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу судом в порядку окремого провадження.

З огляду на це суддя вважає, що заяву належить залишити без руху та надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для усунення вказаних недоліків, а саме, для приєднання зазначених договорів.

Керуючись ч.2 ст.187, п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк протягом 10 днів з дня отримання ними копії ухвали судді для приєднання письмових договорів про те, з ким з них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо, умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, а також нотаріально посвідчений договір між подружжям про розмір аліментів на дитину.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець