Провадження №2/193/117/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 травня 2019 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
при секретарі Мельниковій Т.О.
розглянувши у судовому засіданні в сел.Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
В обгрунтування позову вказує, що вона є власником будинку, який розташований за адресою:вул.Сонячна,11, с.Новоюлівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, в якому вона зареєстрована та проживає з 10 січня 1988 року. ОСОБА_2 зареєстрований в даному будинку, але з 2011 року не проживає за вказаною адресою.
Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: вул.Сонячна,11, с.Новоюлівка, Софіївського району, Дніпропетровської області.
У судове засідання позивач не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить задоволити позов.
У судове засідання відповідач не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзив на позов до суду не надходили.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку F11 по вул.Сонячна, в с.Новоюлівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 01 грудня 1993 року(а.с.7).
Згідно довідки, виданої Новоюлівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області F629 від 06.09.2018 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично з 2011 року за вказаною адресою не проживає.Довідка видана згідно погосподарської книги F2.(а.а.10).
11 вересня 2018 року позивач направила відповідачу повідомлення про зняття з реєстрації з будинку F11 вул.Сонячна, с.Новоюлівка, Софіївського району, Дніпропетровської області(а.с.8,9), але відповідач в добровільному порядку не знявся з реєстрації.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст.72 ЖКУ визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням, добровільно залишивши приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад один рік, що відповідно до вимог ст.ст. 29, 405 ЦК України дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул.Сонячна,11, с.Новоюлівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 42, 81, 89, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: вул.Сонячна,11, с.Новоюлівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 01 грудня 1993 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В.Шумська