У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області Решетов В.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В:

17.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Новотроїцького районного суду Херсонської області із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити захід забезпечення його позову до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, шляхом зупинення дії наказу Головного управління Держгеокаадастру у Херсонській області № 1837-СГ від 29.05.2019 року «Про припинення договору оренди землі» та заборони вчиняти будь-які дії.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що заявник звернувся до Новотроїцького районного суду із позовом про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, шляхом укладення додаткової угоди та визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 1837-СГ від 29.05.2019 року «Про припинення договору оренди землі».

Відповідно до позовної заяви, між позивачем та Новотроїцької РДА було укладено договір оренди землі від 14.01.2005 року № 51, яка розташована на території Чкалівської сільської ради, який був укладений строком на десять років. На даний час договір закінчився ще 14.02.2015 році. Позивач з 2015 року по теперішній час користується земельною ділянкою та вважає, що договір є продовженим.

Відповідач своїм листом від 24.05.2019 року № 3490/0-1101/0/95-19 надав відповідь позивачу про не бажання продовжувати договірні відносини на тих самих умах і на той самий строк з позивачем та видав відповідний наказ «Про припинення договору оренди землі».

На думку позивача виданий відповідачем наказ, може утруднити виконання рішення суду, а також може потребувати додаткових зусиль для відновлення його права.

Так, дослідивши та проаналізувавши заяву про забезпечення позову суддя прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, шляхом укладення додаткової угоди та визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 29.05.2019 року №1837-СГ, та просив забезпечити позов шляхом зупинення дії вищезазначеного наказу та заборони вичиняти будь-які дії, спрямовані на виконання наказу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ видано Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області 29.05.2019 року за №1837-СГ, тобто до часу надання заяви про забезпечення позову він діяв та відповідач мав можливість укласти договір оренди з будь-якою іншою стороною. При цьому позивачем не надано жодного доказу, що такий договір укладено, або відповідач проводив які-небудь дії щодо укладення такого договору з іншим орендарем.

Вжиття такого забезпечення позову який просить позивач можливо буде ставити під сумнів в подальшому винесене рішення по справі.

Тому заявником не доведено того, що саме невжиття заходів забезпечення позову щодо зупинення дії наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області №1837-СГ від 29.05.2019 року «Про припинення договору оренди від 14.01.2005 року» та заборони ГУ Держгеокадастру у Херсонській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання наказу, унеможливить продовження договірних відносин на тих чи інших умовах з заявником-позивачем та може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому позивач вправі повторно звернутись до суду з аналогічною заявою, обґрунтувавши її належними доказами.

Враховуючи вищевикладене суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення ухвали безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Суддя В.В. Решетов