Справа №442/3764/19
Провадження №2/442/1111/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . На підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі, окрім неї, зареєстровані також два її сини - відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 . Однак, ОСОБА_2 фактично не проживає за даною адресою з серпня 2000 року, а ОСОБА_3 - з травня 2010 року. Жодної участі в утриманні квартири чи сплаті житлово-комунальних послуг відповідачі не беруть. Залишаючись зареєстрованими, відповідачі створюють перешкоди в оформлені житлової субсидії. Відтак, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомили, заяви про можливість розгляду справи у їх відсутності не надали. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності (частка 1/1), на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 24.05.2008, належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 , там зареєстровані позивач ОСОБА_1 , 1951 р.н., та відповідачі ОСОБА_2 , 1977 р.н., і ОСОБА_3 , 1986 р.н.

З оглянутого акту від 17.05.2019 р., складеного комісією комісією ЖК «Жовтень» вбачається, що відповідачі - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак не проживають в даній квартирі з 2000 і 2010 років відповідно, ніякої участі в утриманні житла не приймають.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, цими доказами установлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , тривалий час без поважних причин.

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, оскільки відповідачі відсутні більш тривалий строк без поважних причин, то їх слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 102, 113, 43, 81, 264, 265 ЦПК України , суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О.