Справа № 465/3633/16 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/517/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Львів

Справа № 465/3633/17

Провадження № 22-ц/811/517/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Банк «Фінанси та Кредит»

на рішення Франківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 10 січня 2017 року (суддя Мартинишин М.О. )

у справі

за позовомОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з участю третіх осіб: ОСОБА_4 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання прав вкладника за договором та визнання за вкладником права на відшкодування заборгованості на частину вкладу,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом про визнання за ОСОБА_2 права вкладника за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеним 2 липня 2014 року з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», на частину вкладу в розмірі 9000 доларів США та визнання за вкладником права на відшкодування заборгованості на частину вкладу на загальну суму 9 000 доларів США за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування. В обгрунтування позову посилається на те, що 2 липня 2014 року між ПАТ Банк «Фінанси та Кредит в особі уповноваженої особи відділення №92 м. Львів ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 укладено договір № 300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті.

6 липня 2015 року між ОСОБА_4 та ним (позивачем) укладено договір відступлення прав вимоги за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладений 2 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 7 570 доларів США розміщеного на вкладному рахунку та 6 липня 2015 року між ними укладено договір відступлення прав вимоги за договором №300131/78925/370-14 на частину вкладу в сумі 1430 доларів США, розміщеного на вкладному рахунку. Просить визнати за ним право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 9000 доларів США за договором №300131/78925/370-14 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування, на підставі договорів відступлення права вимоги, укладених між ним та ОСОБА_4 , оскільки, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов`язань. Вважає, що його право та інтереси порушені. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право вкладника за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладений 2 липня 2014 року з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» на частину вкладу на загальну суму 9000 доларів США.

Визнано за вкладником ОСОБА_2 право на відшкодування заборгованості на частину вкладу на загальну суму 9000 доларів США за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладений 2 липня 2014 року з ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства. Вказує, що уклавши договір відступлення права вимоги за договором банківського вкладу, позивач отримав право грошової вимоги до банку щодо повернення вкладу на суму 9000 доларів США, а не право вкладника, а тому зазначений договір не може бути підставою до визнання права власності за позивачем на зазначену суму вкладу, а позивач за цим договором набув право кредитора а не вкладника. Зазначає, що особа, з якою був укладений договір уступки права вимоги на частину грошових коштів за договором банківського рахунку, не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом, а тому звернення позивача не має наслідком внесення необхідних змін до договору банківського рахунку щодо зміни сторони, а отже не дає підстав особі, з якою було укладено договір уступки права вимоги на частину грошових коштів за договором банківського вкладу, набути статусу вкладника банку. Після укладення 6 липня 2015 року договору уступки права вимоги за договором банківського вкладу від 2 липня 2015 року ОСОБА_2 з пропозицією укласти з ним договір банківського вкладу до банку не звертався, відтак між ОСОБА_2 та АТ «Банк «Фінанси та кредит» правовідносини за договором банківського вкладу не виникли. Вказує, що договір про відступлення права вимоги є лише підставою для заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою, укладення такого договору не може замінити собою основного правочину, з якого виникли відносини сторін. На підставі договору про відступлення права вимоги позивач не набуває статусу вкладника банку на тих же умовах що й вкладник. У відповідності до положень ст. 26 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше граничного розміру відшкодування коштів за вкладами гарантується Фондом, а не самим банком, та лише вкладникам банку, а не іншим кредиторам. Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 2 липня 2014 року між ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи відділення №92 м. Львів ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_4 укладено договір № 300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті на суму вкладу 14 700 доларів США.

Згідно договорів від 6 липня 2015 року ОСОБА_4 відступила права вимоги за договором №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті укладеним 2 липня 2014 року на частину вкладу в сумі 7 570 доларів США та 1 430 доларів США розміщених на вкладному рахунку, ОСОБА_2 .

Строк повернення вкладу 7 липня 2015 року. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» порушив свої зобов`язання за договором і не повернув позивачу частину вкладу в розмірі 9 000 доларів США.

Про відступлення права вимоги за договором ОСОБА_4 повідомила ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації, що вбачається з наданих суду повідомлень, заяв та квитанцій.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №230 від 18 грудня 2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатору банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1703 від 1 вересня 2016 року змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків Відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюку В.С. з 5 вересня 2016 року.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Вказаний договір не містить обмежень щодо можливості передачі кредитором своїх прав або обмеження обсягу прав, які передає кредитор.

Кошти позивача були розміщені ОСОБА_4 на вкладному рахунку учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору банківського вкладу, тому ці кошти є вкладом.

Між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_2 укладено договір банківського рахунку та відкрито поточний рахунок 2620.1.410512.001 у доларах США.

Позивач отримав всі права вкладника за договором від 2 липня 2014 року №300131/78925/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті на частину вкладу в сумі 9 000 доларів США.

Встановлено, що по договору відступлення прав вимоги за згаданим ОСОБА_4 переказала кошти позивачу на поточний рахунок НОМЕР_1 у доларах США відкритий у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відділення №90 в м.Львові.

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не повернув позивачу частину вкладу на суму 9000 доларів США.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами цивільного судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до ст. 17 КАС України (у редакції Закону України від 6 липня 2005 року № 2747-IV) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року, після початку процедури ліквідації банку та введення тимчасової адміністрації стягнення коштів за зобов`язаннями цього банку можливе лише у спосіб, передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому банк, який перебуває на стадії ліквідації, діє через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або Уповноважену особу Фонду та не може поза процедурою, визначеною Законом, відповідати за зобов`язаннями за договорами банківського вкладу.

Цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідацією банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та НБУ (ст. 1 Закону).

Згідно із ч. 1 ст. 26 цього Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Гарантії Фонду є гарантіями держави, передбаченими Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися державні кошти. Тому рішення та дії Фонду чи Уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодувань сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження щодо виведення з ринку неплатоспроможних банків.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з участю третіх осіб: ОСОБА_4 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання прав вкладника за договором та визнання за вкладником права на відшкодування заборгованості на частину вкладу.

Метою подання позову є визнання позивача вкладником для подальшого включення його у перелік вкладників та отримання гарантованої суми, що підлягає поверненню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Спір виник з підстав невключення позивача у перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року, спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням встановленого ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» граничного розміру відшкодування за вкладами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції належить скасувати та закрити провадження у справі відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України.

Повідомити позивача, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 255, 367, п.4 ч.1 ст.374, ст.ст. 377, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2017 рокускасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з участю третіх осіб: ОСОБА_4 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», про визнання прав вкладника за договором та визнання за вкладником права на відшкодування заборгованості на частину вкладу,- закрити.

Повідомити позивача, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 8 липня 2019 року.

Головуючий

Судді