Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2019 Справа №607/5570/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Облещук О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі судового наказу, виданого 06 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, відповідач сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину зокрема, щомісячно. Однак, станом на даний час, обставини, що зумовили стягнення аліментів, у визначеному, згідно даного судового наказу, розмірі, перестали існувати. Прожитковий мінімум на дитину відповідного віку неодноразово збільшувався, а тому сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дітей. Позивач не може самостійно надати своїм дітям належне матеріальне утримання. Крім того, станом на 01.02.2018 року, у ОСОБА_4 існувала заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 12 836,00 грн. ОСОБА_3 вважає, що вона вправі ставити питання про зміну розміру аліментів, а тому просить суд змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом від 06 червня 2018 року, визначивши його в твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 грн., щомісячно на кожну дитину.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив. Попередньо від ОСОБА_4 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказує на те, що він дбає про своїх дітей та надає кошти на їх утримання в значно більшому розмірі, ніж це визначено судовим рішенням, у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів. У червні-липні 2018 року відповідач закупив будматеріали для облаштування житлового будинку позивача, в якому проживають його діти. Із липня 2018 року по березень 2019 року ОСОБА_4 щомісячно здійснював грошові перекази, в середньому по 2 000 грн., на ім`я позивача на утримання їх синів. Відповідач вказує на те, що він не може сплачувати аліменти на утримання їх дітей у визначеній позивачем сумі (3 200 грн. щомісячно), оскільки його місячний заробіток складає 4 250 грн. Відповідач вважає, що приводом звернення позивача із позов в суд стали неприязні відносини, які склались між ними з приводу того, що ОСОБА_3 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Також, відповідач вважає, що правових підстав для зміни розміру аліментів, на даний час, немає, його дії з приводу сплати аліментів не вийшли за межі діючого матеріального права, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Від ОСОБА_3 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона вказує на те, що заперечення позивача проти сплати аліментів у визначеному нею розмірі вважає необґрунтованими. За період з 01.02.2016 р. по 28.02.2019 року, щомісячно позивачу надходила сума матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення 3-ох річного віку від соціальної служби, однак виплата такої припинилась після досягнення молодшим сином ОСОБА_6 вказаного віку, через що її матеріальний стан суттєво погіршився. Також, вказує, що органом опіки та піклування прийнято рішення з приводу участі батька у вихованні їх малолітніх дітей, яке позивачем виконується.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2018 року.).

У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проживають із матір`ю ОСОБА_3 та перебувають на її утриманні.

06 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: синів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, що місячно, починаючи із 14 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Скакун Т.О. від 08.08.2018 року відкрито провадження з приводу примусового виконання судового наказу №607/8553/18 від 06.06.2018 р.

Згідно, наявного при матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2018 р. у ОСОБА_4 існує заборгованість в розмірі 12 836,00 грн.

Згідно довідки №10 від березня 2019 року, виданої ТОВ «ЮСП Панель», ОСОБА_4 із 04 березня 2019 року працює на посаді оператора виробничої дільниці і його оклад згідно штатного розпису становить 4 250 грн.

На даний час судом з`ясовано, що відповідач звільнився із вказаного місця роботи і на даний час не працює. Проте, він є особою працездатного віку, стан його здоров`я задовільний.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_4 , на підставі рішення суду, сплачує на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину зокрема, щомісячно. Розмір аліментів на даний час не задовольняє мінімальних потреб дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, враховуючи те, що, на даний час змінилось матеріальне становище позивача, оскільки останній припинилась виплата по догляду за дитиною до досягнення 3-ох річного віку, вона не працює, а тому на думку суду, зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів. Суд, на підставі ст. 182 СК України, із врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дітей та платника аліментів, те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років, який з 01.07.2019 року становить 1 699 грн., вважає, що із ОСОБА_4 , слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1 200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття, частково задовольнивши позов. При цьому, суд відкидає твердження представника відповідача про те, що відповідач не взмозі сплачувати аліменти у розмірі визначені судом, оскільки відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а тому повинен забезпечувати потреби своїх неповнолітніх дітей. Крім цього, суд відкидає твердження представника позивача про те, що відповідач у червні-липні 2018 року закупив будматеріали для облаштування житлового будинку позивача, в якому проживають його діти та з липня 2018 року по березень 2019 року щомісячно здійснював грошові перекази, в розмірі по 2 000 грн., на ім`я позивача на утримання їх синів, оскільки зазначена обставина на думку суду, не є підставою для зміни розміру аліментів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2018 року.

Стягувати із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), в користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ), аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дітьми повноліття.

Припинити, з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із ОСОБА_4 на

користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2018 року.

Стягнути із ОСОБА_4 у користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 09 липня 2019 року.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан