Житомирський апеляційний суд
Справа №286/448/19 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 50 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.,

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №286/448/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Кулініча Я.В. у м. Овручі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом та просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Будівельному коледжі Житомирського національного агроекологічного університету м. Житомир в розмірі 1500, 00 грн щомісяця з усіх видів доходів відповідача, починаючи із дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем до 21.12.2004, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що дочка навчається у Будівельному коледжі Житомирського національного агроекологічного університету м. Житомир на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та не має самостійного доходу, а відтак перебуває на її (позивачки) повному утриманні. Зазначила, що донька проживає у гуртожитку, який є платним. Вона (позивачка) забезпечує її одягом, продуктами харчування та всим необхідним для навчання. Посилаючись на положення ст. 199 СК України просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 10 травня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 07.02.2019 і до досягнення нею 23-х років, але не більше строку навчання - 30.06.2020. Вирішено питання щодо відшкодування судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач приховав той факт, що із 18.01.2019 офіційно працевлаштований сторожем гірничого цеху Овруцького щебзводу та отримує заробітну плату 4500-5000 грн., окрім щомісячної пенсії по інвалідності. Також вказала, що його друга дружина також офіційно працює на тому ж підприємстві та на його утриманні не перебуває. Зазначає, що за час розгляду справи у суді значно змінився стан здоров`я їх дочки та вона потребує лікування. Окрім того, вона в кредит придбала для доньки ноутбук для навчання.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зокрема зазначає, що посилання позивачки щодо придбання ноутбука за кредитні кошти, що є по суті додатковими витратами на утримання дитини, є безпідставними, оскільки спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 199 СК України, а норми ст. 185 СК України до застосування в цьому випадку не підлягають. Вказує, що довідка про хворобу доньки не містить періоди встановлення кожного із її діагнозів. Окрім того, посилається на те, що донька навчається безкоштовно, отримує стипендію, яка перевищує його розмір пенсії, на його утриманні перебувають дружина - ОСОБА_4 та літні батьки, до того ж батько потребує стороннього догляду. Водночас зазначає, що він сам є інвалідом 3 групи, йому протипоказана важка фізична праця, а також вказує, що він проживає в сільській місцевості, де майже відсутня можливість працевлаштування.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вище викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 є сторони по справі - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 досягла повноліття.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою третього курсу денного відділення Будівельного коледжу Житомирського національного агроекологічного університету м. Житомира та навчається за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 (а.с. 11).

Згідно довідки Будівельного коледжу Житомирського національного агроекологічного університету м. Житомира №32 від 22.01.2019 ОСОБА_3 нараховано стипендію за період навчання з липня 2018 року по грудень 2018 року включно у розмірі 6131,37 (а.с. 9).

Окрім того, згідно довідки Будівельного коледжу Житомирського національного агроекологічного університету м. Житомира № 35 від 23.01.2018 ОСОБА_3 дійсно проживає у гуртожитку навчального закладу та за період проживання з липня 2018 року по грудень 2018 року нараховано за проживання 2352, 00 грн (а.с. 12).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що донька сторін ОСОБА_3 є повнолітньою, проте продовжує навчання на денній формі навчання, власного доходу не має, а також із того, що відповідач має інвалідність ІІІ групи, має скрутний матеріальний стан, в той час як дочка отримує стипендію та навчається за кошти державного бюджету та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у розмірі 300 грн. щомісячно.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів, проте визначаючи розмір стягнутих аліментів не врахував такого.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює в ОЗО Бондарівському ЗЗСО І-ІІІ ст. та за період із липня 2018 року по грудень 2018 року отримала дохід у розмірі 22284, 91 грн (а.с. 10). Таким чином, позивачка отримує середньомісячний дохід у розмірі 3714,15 грн.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 має третю групу інвалідності загального захворювання та перебуває на обліку в Овруцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області, у зв`язку із чим отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період із 01.01.2018 по 28.02.2019 складає 11 617, 00 грн (а.с. 25, 27).

Проте, як вбачається із довідки Овруцького щебзаводу №316 від 06.06.2019 ОСОБА_2 працює на підприємстві сторожем гірничого цеху із 18.01.2019 та за період роботи із 18 січня 2019 року по травень 2019 року включно його заробітна плата становила 21 444, 08 грн. (а.с. 40,43).

Окрім того, дружина відповідача ОСОБА_4 також працює в Овруцькому щебзаводі та отримала заробітну плату за 6 міс. 33090,22 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 42).

Посилання відповідача, що його літні батьки перебувають на його утриманні та він здійснює постійний догляд за батьком не підтверджені належними доказами.

Таким чином, відповідач по справі ОСОБА_2 , виходячи із його матеріального забезпечення має можливість надавати допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчає.

Виходячи із наведеного, колегія суддів, враховуючи положення ст. 182 СК України, а саме, що відповідач має інвалідність ІІІ групи, проте отримує пенсію та заробітну плату, інших утриманців не має, отже має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання та має щоденні потреби у їжі, одязі, засобах гігієни, забезпечення навчання, в той час як матір отримує мінімальну заробітну плату і обов`язок по утриманню дитини не може бути покладено виключно на неї, та вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки у сумі 750грн. щомісячно до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів відповідно до положень ч.1 ст. 376 ЦПК України.

В решті рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10 травня 2019 року змінити, збільшивши розмір стягнутих аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання - з 300 грн до 750грн. щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді