Справа № 214/1673/16-ц
2/214/489/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнили та згідно уточнених позовних вимог, просять суд стягнути з відповідача: на користь ОСОБА_1 вартість майнової шкоди у розмірі 52603 грн. 85 коп., на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000 грн., на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 7000 грн., на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. 18.10.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля під керуванням ОСОБА_4 Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2015 року відповідача визнано винним у вказаній ДТП та накладено стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №261/15 від 17.12.2015 року, ОСОБА_1 завдано матеріального збитку у розмірі 70605 грн. 83 коп. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «СК «Уніка». ОСОБА_1 ПрАТ «СК «Уніка» було перераховано страхове відшкодування в розмірі 19801 грн. 98 коп. Таким чином, з урахуванням сплаченого страхового відшкодування, позивач ОСОБА_1 вважає невідшкодованою суму матеріальної (майнової) шкоди у розмірі 50803 грн. 85 коп. (70605,83 грн. 19801,98 грн. = 50803,85 грн.). Також ним було оплачено вартість проведеного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1800 грн. Таким чином, сукупну матеріальну шкоду позивач ОСОБА_1 оцінює у 52603 грн. 85 коп.

Крім того, протиправними діями ОСОБА_4 позивачам завдано моральної шкоди, яка полягає у нервових переживаннях, емоційному стресі, схвильованості. Під час ДТП позивача ОСОБА_3 було травмовано, чим завдано фізичного болю, душевних страждань. Звичний ритм життя позивачів було порушено, доводилось докладати додаткових зусиль задля його врегулювання. Тому позивачі також просять стягнути з відповідача моральну шкоду.

Позивачі та їх представник до судового засідання не з`явились, представник позивачів надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та його представник до суду також не з`явились, вадповідач надав заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити та розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, до суду не з`явився, заяв не надав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні ДТП за участю керованого ним автомобіля та автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , яка відбулась 18.10.2015 року, та на відповідача накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.9-11).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №261/15 від 17.12.2015 року, проведеного за заявою ОСОБА_1 , сума матеріального збитку, завданого володільцю автомобіля «Skoda Felicia Combi 1.3 MPi», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , складає 70605 грн. 83 коп. (а.с.12-23).

Позивачем ОСОБА_1 за проведення автотоварознавчого дослідження сплачено 1800 грн. (а.с.26).

Згідно полісу АЕ №4106749, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ «Уніка», що також підтверджується інформацією з сайту МТСБУ, згідно якої транспортний засіб «В1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застраховано у ПрАТ «Уніка», станом на 26.04.2015 року поліс серія НОМЕР_3 № 4106749 діючий (а.с.24,176).

Згідно висновку експерта №277/16 від 28.12.2016 року, ринкова вартість автомобіля марки автомобіля «Skoda Felicia Combi 1.3 MPi», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у аварійному стані на момент 03.12.2015 року, складає 32678 грн. 71 коп. (а.с.70-110).

Згідно матеріалів страхової справи №178791, заведеної за випадком, що стався 18.10.2015 року, ОСОБА_1 18.11.2015 року звернувся до ПрАТ «Уніка» із заявою про виплату матеріального збитку. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д39/10/15 від 30.10.2015 року, проведеного за заявою СК «Уніка», сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату 20.10.2015 року з урахуванням ПДВ складає 23288 грн. 08 коп. (без урахування ПДВ 22181 грн. 01 коп.). Також, 18.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із заявою, в якій просив сплатити йому страхове відшкодування у розмірі 20000 грн., при цьому у вказаній заяві позивач зазначив, що вказана сума виплати є остаточною та підтвердив, що у вказаному страховому випадку будь-які майнові та немайнові вимоги з його боку до страхової компанії будуть відсутні (а.с.176-205).

ПрАТ «Уніка» перераховано ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 20000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №040258 від 20.11.2015 року та повідомленням про отримання переказу від 23.11.2015 року (а.с.25,205).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування тільки якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Так, згідно наданих позивачами доказів, судом встановлено наявність завдання майнової шкоди. При цьому сума матеріального збитку, завданого володільцю автомобіля «Skoda Felicia Combi 1.3 MPi», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , складає 70605 грн. 83 коп. (а.с.12-23) та згідно інформації зі страхової справи, наданої ПрАТ «Уніка», судом установлено, що ОСОБА_1 виплачено узгоджене сторонами страхове відшкодування у розмірі 20000 грн. (а.с.25,205).

При цьому, статтею 1194 ЦК України передбачено, що у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої особою, що застрахувала свою цивільну відповідальність, шкоди, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що кореспондується із правовою позицією Верховного суду України, викладеної у п. 72 Постанови Верховного суду України від 04.07.2018 року у справі 755/18006/15ц, відповідно до якої відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Так, полісом № АЕ/4106749 встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю у розмірі 100000 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 грн. (а.с.176).

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд уважає, що з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню майнова шкода у розмірі 2603 грн. 85 коп. з розрахунку: 52603 грн. 85 коп. (майнова шкода, яку просить стягнути позивач ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_4 ) 30000 грн. (різниця між сплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 20000 грн. та загальним лімітом відповідальності страхової компанії за полісом № АЕ/4106749 у розмірі 50000 грн.) = 22603 грн. 85 коп.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивачів (кожного окремо) відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пункти 2,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Що в свою черго також кореспондується із роз`ясненнями, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, тому поряд із компенсацією матеріальної шкоди позивач має право на компенсацію за заподіяну моральну шкоду. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.

Так, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2015 року встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача ОСОБА_4 у скоєному ДТП під час якого пошкоджено автомобіль позивача ОСОБА_1 , повністю підтверджується належними доказами.

Суд погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 , що внаслідок пошкодження транспортного засобу, він зазнав страждання та стрес. Крім того, втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений був змінити звичний ритм життя, докладати додаткових зусиль задля його організації, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу.

Також суд враховує, що в наслідок ДТП, яка відбулась з вини відповідача було травмовано позивача ОСОБА_3 (а.с.27), який був пасажиром в автомобілі «Skoda Felicia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди. Через отриману травму, ОСОБА_3 завдано фізичного болю, душевних страждань та звичайний ритм життя позивача змінився через необхідність відвідування лікарні, проходження курсу лікування.

Судом враховано, що внаслідок ДТП завдано моральної шкоди позивачеві ОСОБА_2 , оскільки у вказаній дорожньо-транспортній пригоді було травмовано її дітей ОСОБА_3 , який отримав травму коліна, та ОСОБА_5 , яка отримала стрес та через що порушився її психо-емоційний стан. Позивач ОСОБА_2 перебувала у стресовому стані через хвилювання за здоров`я дітей, необхідність відновлення автомобіля, пошкодження якого також сказалось на звичному укладі життя позивача через необхідність підшукання іншого транспорту для пересування у справах сім`ї.

Отже, враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимоги про стягнення моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з відповідача: на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.; на користь позивача ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та на користь позивача ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн. Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивачів і не призводить до їх збагачення, при встановлених обставинах становитиме достатню справедливу сатисфакцію.

Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: на користь позивача ОСОБА_1 у розмірі 271 грн. 03 коп.; на користь позивача ОСОБА_3 у розмірі 78 грн. 74 коп.; на користь позивача ОСОБА_2 у розмірі 55 грн. 12 коп. (а.с.138-141).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 991, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування майнової шкоди у розмірі 22603 грн. 85 коп.; 1000 грн. відшкодування моральної шкоди; судовий збір у розмірі 271 грн. 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.; судовий збір у розмірі 78 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн.; судовий збір у розмірі 55 грн. 12 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.