Ухвала

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 466/10361/15-ц

провадження № 61-31969св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - Головне територіальне управління юстиції у Львівській області в інтересах ОСОБА_1 ,

зацікавлена особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Федоришина А. В., Мельничук О. Я., Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог клопотання і рішень судів

У грудні 2015 року Головне територіальне управління юстиції у Львівській області в інтересах ОСОБА_1 , звернулося до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення польського суду на території України про стягнення аліментів.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 21 лютого 2015 року набрало чинності рішення Районного суду Конськіх, ІІІ Цивільного відділу родини і малолітніх, яким громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов'язано слачувати аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Боржник рішення суду не виконує, у зв'язку з чим на підставі Конвенції між Україною та Польською Республікою про стягнення аліментів за кордоном, укладеної 24 травня 1993 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про визнання та виконання в Україні рішень польського суду до Міністерства юстиції України, на яке Законом України від 20 липня 2006 року «Про приєднання України до Конвенції про стягнення аліментів за кордоном» покладено виконання функцій Органу, що приймає, та Органу, що передає документи на підставі Конвенції.

Посилаючись на викладене, заявник просив визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення районного суду Коньскіх (Польська Республіка) від 30 січня 2015 року, яке набрало законної сили 21 лютого 2015 року стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 250 злотих із 12 грудня 2014 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2016 року клопотання Головного територіального управління юстиції у Львівській області, подане до суду в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Визнано і надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення районного суду Коньскіх (Республіка Польща) від 30 січня 2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на на користь ОСОБА_1 у розмірі 250 злотих із 12 грудня 2014 року. Постановлено видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів за умови набрання ухвали законної сили. Виконання ухвали в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно ухвалене набрало законної сили; предмет спору за законами України підлягає судовому розгляду; виконання рішення не загрожує інтересам України.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 участі у розгляді справи іноземним судом не брав, а клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення цього суду не містить документу, який би підтверджував отримання ним виклику у судове засідання.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У травні 2018 року Головне територіальне управління юстиції у Львівській областіподало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення клопотання, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що клопотання та додані документи були оформлені відповідно до вимог статті З Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, статті 394 ЦПК України 2004 року та пункту 15 Інструкції про порядок виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2006 року № 121/5 і містили засвідчений переклад українською мовою. ОСОБА_2 приховав від суду інформацію, що 12 грудня 2014 року йому особисто були вручені судові документи у справі № Ш КС 155/14 під час виконання доручення польського суду в Шевченківському районному суді м. Львова.

У липні 2018 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, згідно з яким письмові докази про нібито вручення йому судових повісток подано Окружним судом в Кєльцях спеціально до касаційного суду на оскарження ухвали, інших поважних причин неможливості подати зазначені докази до суду першої інстанції та апеляційної інстанції не вказано.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за клопотанням Головного територіального управління юстиції у Львівській області в інтересах ОСОБА_1 про визнання і надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, зацікавлена особа - ОСОБА_2 , за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 серпня 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

О. В. Ступак

С. О. Погрібний Г. І. Усик