Справа № 357/665/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 липня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О.І. ,

за участі секретаря Сокур О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини.

Вона, ОСОБА_1 , перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

Від даного цивільного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з ОСОБА_2 не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та з ведення спільного господарства. Їхня спільна дитина син ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_2 , однак проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від батьківських обов`язків, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, їй одній важко утримувати ОСОБА_5 , а тому вимушена в судовому порядку стягувати аліменти.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення сином повноліття (а.с. 2-5).

Ухвалою судді від 13 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 14-15).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву, отримана судом 09.07.2019 року за вх. № 24515, в якій просила справу за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с. 34).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, отримана судом 23.05.2019 року за вх. № 18704, в якій просив суд справу за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів розглянути за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі, але просить врахувати, що з нього стягуються аліменти на іншу дитину, що підтверджується розрахунком про стягнення аліментів (а.с. 27).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 перебували у цивільному шлюбі.

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було видано Білоцерківським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 18 серпня 2016 року, батьками останнього є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Оскільки, відповідач не надає матеріальної допомоги сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

З наявної у матеріалах справи довідки про місце проживання та склад сім`ї, яка видана управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради 05.11.2018 року за вих. № 6845 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 4 членів сім`ї, з яких: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10); згідно довідки про місце проживання та склад сім`ї, яка видана управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради 05.11.2018 року за вих. № 6846 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано 2 членів сім`ї, з яких: неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Однак, згідно з актом № 99 про фактично проживаючих осіб від 08 липня 2019 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 проживає без реєстрації неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з серпня 2016 року і по теперішній час.

Зазначений акт складений та підписаний власником ОСОБА_1 , мешканцями будинку (сусідами) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в приміщенні КП БМР ЖЕК № 7 в присутності юрисконсульта КП БМР ЖЕК № 1 ОСОБА_8 , якої також мається підпис (а.с. 35).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні досліджена заява відповідача ОСОБА_2 , отримана судом 23.05.2019 року за вх. № 18704, в якій останній просив справу за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі, однак просив врахувати що з нього стягуються аліменти на іншу дитину, що підтверджується розрахунком про стягнення аліментів.

Відповідно до розрахунку № 389 від 05.04.2019 року, який виданий Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, вбачається, що з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводяться стягнення аліментів на користь ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2010 року і до повноліття дитини (а.с. 26).

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

А тому, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та матері, матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням того, що з відповідача стягуються за рішенням суду на користь іншої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання сина є такими, що підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягнення на користь держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 179, ст. ст. 180-184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 133, 141, 211, 247, 265, 273, 274, 353, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства», ст. 51 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Конвенцією ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт, серії НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт, серії НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 січня 2019 року до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт, серії НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на користь держави судовий збір у сумі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса реєстрація та проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт, серії НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт, серії НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов