Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/789/19

26 липня 2019 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в

складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до Богородчанського районного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, що стане підставою для видачі паспорта громадянина України.

Заявниця в судовому засіданні просила встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свою позицію мотивувала тим, що втратила документи, зокрема паспорт радянського зразка із відміткою про набуття громадянства України. Зазначає, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Горохолино Богородчанського району Івано-Франківської області. Після закінчення загальноосвітньої школи у 1982 році переїхала у м.Кагарлик Київської області де розпочала трудову діяльність у колгоспі 1 травня на посаді різноробочої. У 1983 році вийшла заміж за жителя м. Кагарлик ОСОБА_3 і змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 . У 1986 році розлучилась, повернула дошлюбне прізвище і вернулась проживати у с.Горохолино Ліс Богородчанського району Івано-Франківської області. З 01.03.1987 року влаштувалась на роботу у дитячий садок с.Горохлино Ліс. 29.08.1987 року вийшла заміж за жителя с.Старуня ОСОБА_6 і змінила прізвище на ОСОБА_7 17.12.1993 року розлучилась вдруге, але прізвище не змінювала. 31.12.1995 року звільнилась з посади няні в дитячому садку. На підставі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у 2000 році на тривалий час виїжджала за межі України, зокрема до Республіки ОСОБА_8 . Після смерті матері батько продав будинок у якому проживала, у зв`язку з чим була знята з місця реєстрації. Після повернення в Україну з грудня 2005 року проживала у с.Горохолино Ліс без поновлення реєстрації. На даний час проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із сином ОСОБА_9 , 1984 р.н.

Паспорт радянського зразка зі штампом набуття громадянства України, як і паспорт громадянина України для виїзду за кордон втратила при переїздах. В даний час вирішла оформити документи і звернулась до місцевого органу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області з метою виготовлення паспорта, однак отримала відмову, з причин відсутності документів, які би підтверджували набуття нею громадянства України.

Просила заяву задовольнити та встановити факт її постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України, що дасть їй змогу оформити паспорт громадянина України.

Представник заінтересованої особи УДМСУ в Івано-Франківській області Барик Л.Ю. стосовно встановлення факту постійного проживання заявниці на території України станом на 24.08.1991р. не заперечувала. Вказала, що ОСОБА_1 08.10.1987 року була документована паспортом серії НОМЕР_1 у зв`язку із зміною прізвища, має підстави для отримання паспорта громадянина України відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" у разі доведення факту свого проживання на території України станом на 24.08.1991 року. За даними, які є у матеріалах справи, заявниця протягом 1987-1995 років постійно проживала та працювала на території України, про що свідчать дані трудової книжки. А тому у неї є підстави стверджувати про набуття громадянства України у встановленому законом порядку.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили пояснення заявниці стосовно того, що вона є уродженкою с.Горохолино Ліс Богородчанського району, станом на 1991 рік постійно проживала в с.Горохолино Ліс Богородчанського району Івано-Франківської області.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 востаннє отримувала паспорт радянського зразка 08.10.1987 року у зв"язку із зміною прізвища з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 . Одруження заявниці зареєстроване 29.08.1987 року Горохолинською сільською радою, а розірвання шлюбу 17.12.1993 року районним відділом ЗАГСу Богородчанського райвиконкому Івано-Франківської області. З часу проголошення Україною незалежності паспорт громадянина України не отримувала. Станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 проживала на території України, згідно даних трудової книжки працювала нянею та підсобним працівником ОСОБА_14 Ліської початкової школи. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що заявниця, станом на 1991 рік постійно проживала в Україні.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановленя.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, ОСОБА_1 пов`язувала це з необхідністю оформлення паспорта громадянина України.

Підстави та порядок набуття громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб врегульовані Законом України "Про громадянство України".

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 вказаного Закону громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

З Положення про Державну міграційну службу України вбачається, що ДМС України відповідно до покладених на неї завдань приймає згідно законодавства, зокрема, рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства та їх скасування.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 8 зазначеного Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України „Про громадянство України" особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Пуктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення громадянства України подається відповідне рішення суду.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року має для неї юридичне значення.

Дослідивши докази, подані суду на обґрунтування заяви, суд приходить до переконання, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року знайшов своє підтвердження.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.