Справа № 308/3897/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Овсепян Кристина Адіківні до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Овсепян К.А. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 24.05.2008 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Пацканівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за № 03. Від даного шлюбу у них народилися доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років чоловік зловживає спиртними напоями, в результаті чого стає неадекватний та втрачає над собою контроль. Постійне зловживання алкоголем призводить до систематичних сварок та скандалів між подружжя, свідками яких нерідко стають їх малолітні діти, сусіди, а інколи звичайні громадяни. Окрім цього, чоловік вчиняє насильство в сім`ї різного характеру, яке починається з психологічного висловлювання нецензурної лайки в її бік, принижуючи її честь і гідність, доводить її до сліз, погрожує вбивством та закінчується фізичним насильством тяганням за волосся та побиттям по різним ділянкам тіла. Понад пів року вона з дітьми проживає у своїх батьків окремо від чоловіка, оскільки на даний час це єдиний вихід задля збереження власної безпеки та безпеки своїх дітей. Такі відносини подружжя призвели до того, що вона втратила до свого чоловіка почуття любові та поваги і не бажає далі з цією людиною перебувати у шлюбі та підтримувати будь-які стосунки, так як вони суперечать , як її інтересам так і інтересам їх дітей.

За таких обставин, позивачка просить шлюб, який був укладений 24.05.2008 року між нею та ОСОБА_2 розірвати. Спільних малолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Овсепян К.А. не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, однак представник - адвокат Овсепян К.А. подала до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності. Просила позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у його відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва, серії НОМЕР_1 від 24.05.2008 року про шлюб, 24.05.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Пацканівською сільською радою Ужгородського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за № 03.

Від даного шлюбу у них народились доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 19.06.2013 року виконкомом Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 14.11.2014 року виконавчим Киблярівської сільської ради Закарпатської області.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, на даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за ст. 173-2 КупАП, тобто за вчинення домашнього насильства, що підтверджується ухвалами Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2018р., 12.03.2019р.

Спільне життя з ОСОБА_2 і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1 , яка не бажає зберігати шлюб та вважає, що подальше збереження шлюбу не відповідає її інтересам та інтересам їх малолітніх дітей.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 слід залишити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 24.05.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , який зареєстровано Пацканівською сільською радою, Ужгородського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №03 - розірвати.

Малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_8 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 12 липня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк