Справа №359/8009/17
Провадження №2/359/154/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шляхетко Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

1.1. В жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що вона є власницею автомобіля марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 . 30 березня 2014 року приблизно о 5 годині 00 хвилин в с.Вишеньки по вул. Гагаріна сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження.

1.2. Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_3 , який, керуючи автомобілем марки «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_2 , був неуважним, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 . Водночас, 30 березня 2014 року ОСОБА_5 склала розписку, в якій вона зобов`язалась до 13 квітня 2014 рокусплатити позивачу грошові кошти в розмірі, еквівалентному 10000 доларів США, та 8000 гривень.

1.3. Однак ОСОБА_5 ухиляється від виконання вказаних грошових зобов`язань. Станом на день пред`явлення позову 20000 доларів США еквівалентні 271200 гривням. Крім того, у зв`язку з бездіяльністю, допущеною ОСОБА_5 , позивач зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінює в 20000 гривень. Тому ОСОБА_4 просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 299200 гривень (271200 + 8000 + 20000).

2. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

2.1. У судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

2.2. Представник відповідача ОСОБА_2 не визнає позов та посилається на те, що складена його довірителем розписка є недійсним правочином. Крім того, заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 6 квітня 2017 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 була стягнута матеріальна шкода в розмірі 80049 гривень 86 копійок та моральна шкода в розмірі 20000 гривень. Однак рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року було скасовано заочне рішення в частині стягнення матеріальної шкоди та відмовлено у задоволення позову в частині цієї вимоги. Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 квітня 2017 року в частині стягнення моральної шкоди залишено без змін. Крім того, ОСОБА_4 пред`явила позов після закінчення строку позовної давності. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

2.3. ОСОБА_3 також просить суд відмовити у задоволенні позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. ОСОБА_4 є власницею автомобіля марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 .

3.2. 30 березня 2014 року приблизно о 5 годині 00 хвилин в с.Вишеньки по вул. Гагаріна сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Вартість матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_4 у зв`язку з пошкодження її транспортного засобу, становить 91009 гривень 15 копійок. Крім того, позивач отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден передньої поверхні гомілки, синців лівого стегна, правого колінного суглобу і правої гомілки, синців обличчя, струсу головного мозку, що спричинило короткочасний розлад її здоров`я на строк понад 6 днів.

3.3. Обставини, викладені в пунктах 3.1 та 3.2, встановлені в мотивувальній частині рішення Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року (а.с.126-131). На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України наведені вище обставини не підлягають повторному доказуванню.

3.4. Спірні правовідносини регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

4.2. Згідно з ч.1 ст.1188 цього Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

4.4. Згідно з ч.1 ст.553 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

4.5. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини, принцип юридичної визначе-ності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатись. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатись до безмежності»).

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. З мотивувальної частини постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 25 липня 2014 року (а.с.4-5), залишеної без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 28 серпня 2014 року (а.с.6-7), вбачається, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_3 , який, керуючи автомобілем марки «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_2 , був неуважним, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 .

5.2. На підставі ч.5 ст.82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуван-ню та свідчать про те, що у ОСОБА_3 виникло грошове зобов`язання відшкодувати позивачу шкоду.

5.3. В матеріалах цивільної справи міститься копія розписки (а.с.8-9), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язалась до 13 квітня 2014 року сплатити ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі, еквівалентному 10000 доларів США, та 8000 гривень. Однак в розписки відсутні умови про заміну боржника у зобов`язанні з відшкодування позивачу шкоди або умови про те, що ОСОБА_5 поручилась за належне виконання вказаного грошового зобов`язання.

5.4. Ці обставини переконливо свідчать про те, що у відповідача не виник обов`язок відшкодовувати ОСОБА_4 заподіяну їй шкоду.

5.5. Крім того, заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 6 квітня 2017 року (а.с.121-125) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 була стягнута матеріальна шкода в розмірі 80049 гривень 86 копійок та моральна шкода в розмірі 20000 гривень. Однак рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року (а.с.126-131) було скасовано заочне рішення в частині стягнення матеріальної шкоди та відмовлено у задоволення позову в частині цієї вимоги. Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 квітня 2017 року в частині стягнення моральної шкоди залишено без змін.

5.6. Стягнення з ОСОБА_5 шкоди, заподіяної позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, призведе до фактичного перегляду рішення Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2017 року. У такий спосіб буде порушений принцип юридичної визначеності, гарантований Конвенцією про захист прав громадян та основоположних свобод.

5.7. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача грошових коштів відсутні. Тому у задоволенні позову ОСОБА_4 належить відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. За правилом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.2. З квитанції про сплату №60340 від 6 жовтня 2017 року (а.с.21) вбачається, що ОСОБА_4 сплатила судовий збір в розмірі 2992 гривень. Однак у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено в повному обсязі.

6.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів відмовити.

Повний текст рішення суду складений 4 лютого 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець