ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/548/19Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/817/674/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Ткач О. І., Шевчук Г. М.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - Горба В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація"Колос-ВС" на ухвалу Борщівського районного суду від 13 травня 2019 року (головуючий суддя Зушман Г.І., повний текст ухвали складено 13 травня 2019 року) у цивільній справі № 594/548/19 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Колос-ВС", ОСОБА_2 , Глибочецької сільської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації Скорохода Романа Орестовича, державного реєстратора відділу Заліщицької районної державної адміністрації Дрозд Світлани Петрівни, третя особа сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" про визнання права власності на майновий пай, визнання недійсним правочину оформленого актом приймання-передачі майна та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Колос-ВС", ОСОБА_2 , Глибочецької сільської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації Скорохода Романа Орестовича, державного реєстратора відділу Заліщицької районної державної адміністрації Дрозд Світлани Петрівни, третя особа сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" у якому просить:

визнати за ним право власності на майновий пай у розмірі 2 878 045,72 грн., що складає 27,28 відсотка від загальної вартості майна пайового фонду ТОВ «Зоря»; визнати недійсним правочин, оформлений актом приймання-передачі майна 03 жовтня 2016 року,

визнати недійсним правочин, оформлений актом приймання-передачі майна №2 від 28 листопада 2016 року,

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32661981 від 01 грудня 2016 року,

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35136669 від 12 травня 2017 року.

Одночасно на забезпечення позову позивач подав заяву, в якій просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на:

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208), яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», ;

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208), яке належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заява мотивована тим, що є обґрунтовані підстави вважати, що ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» та ОСОБА_2 можуть вчинити дії щодо відчуження нежитлових приміщень на користь третіх осіб (в т.ч. шляхом внесення в якості частки до статутного капіталу дочірніх підприємств тощо), що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення його порушених прав та законних інтересів як співвласника пайового фонду ТОВ «Зоря», за захистом яких він звернувся до суду. У зв`язку з цим, задля унеможливлення відчуження ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» та ОСОБА_2 нежитлових приміщень, щодо яких виник судовий спір, вважає, що на такі приміщення необхідно накласти арешт.

Ухвалою Борщівського районного суду від 13 травня 2019 року заяву задоволено.

Накладено арешт на:

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208), яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС», ;

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208), яке належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» просить ухвалу суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував розмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обгрунтував необхідності вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника. Судом не мотивовано, яким чином імовірне рішення суду про задоволення позовних вимог впливатиме на права та обов`язки позивача щодо вказаних приміщень. Наявність самого по собі позову про визнання права власності на майновий пай та визнання недійсними правочинів, в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись конкретно визначеним майном.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив, вважає рішення суду законним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №158901136 від 09 березня 2019 року за ТОВ «Корпорація «Колос-ВС» 28 листопада 2016 було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення загальною площею 6572,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 Опис об`єкта: громадський будинок загальною площею 347,70 кв.м., зазначено на плані літерою «А»; громадський будинок загальною площею 759,3 кв.м., зазначено на плані літерою «Б»; громадський будинок зазначено на плані літерою «Б І» загальною площею 5,60 кв.м.; громадський будинок загальною площею 109,0 кв.м., зазначено на плані літерою «В»; громадський будинок загальною площею 1114,6 кв.м., зазначено на плані літерою «Г»; господарський будинок загальною площею 1306,7 кв.м. зазначено на плані літерою «Д»; громадський будинок загальною площею 1778,3 кв.м. зазначено на плані літерою «Е»; громадський будинок загальною площею 943,4 кв.м. зазначено на плані літерою «Є»; громадський будинок загальною площею 207,6 кв.м. зазначено на плані літерою «Ж»; згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №158906195 від 09 березня 2019 року за ОСОБА_2 05 травня 2017 року було зареєстроване право власності на нежитлові приміщення пайового фонду ТОВ «Зоря» загальною площею 633,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: майстерня-кузня площею 372,2 м. кв під літерою "А"; майстерня площею 261,7 м. кв. під літерою «Б»; підвал під літерою "пд."; І-естакада, II- площадка.

Вище зазначено, що ОСОБА_1 просив накласти арешт з метою унеможливлення відчуження нежитлових приміщень, які належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Колос-ВС» та ОСОБА_2 .

Постановляючи ухвалу про накладення арешту на них, суд першої інстанції виходив з того, що даний вид забезпечення відповідає позовним вимогам, є допустимим.

З таким висновком суду повністю погодитись не можна оскільки він не відповідає вимогам закону та не грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, - накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії та інші.

Згідно змісту Закону України "Про виконавче провадження" елементами арешту майна є його опис, оголошення заборони розпоряджатися майном, обмеження в праві користування ним або його вилучення у боржника та передача на зберігання іншим особам.

Отже, арешт передбачає обмежене право користування майном.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Оскільки суд з метою унеможливлення відчуження нерухомого майна обрав спосіб забезпечення позову, який передбачає заборону користування господарськими приміщеннями, що може бути перешкодою у здійсненні господарської діяльності, колегія суддів вважає, рішення суду не можна визнати законним та обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.6, 379, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація"Колос-ВС" задовольнити частково.

Ухвалу Борщівського районного суду від 13 травня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2019 року.

Головуючий -

Судді -