Справа № 344/7228/18
Провадження № 22-ц/4808/636/19
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2019 року, в складі судді Антоняка Т.М., у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суб'єкт оскарження - відділ примусового виконання рішення управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, заінтересована особа - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись в суд з скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу обґрунтовували тим, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (державний виконавець Боберський Р.П.) перебуває виконавче провадження № 46691258, стягувач - ОСОБА_3 Крім того, на виконанні цього ж державного виконавця перебуває три інші виконавчі листи, за якими стягувачами є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Всі виконавчі листи видані на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 14.08.2013 року у справі № 344/17084/2012.

22 березня 2018 року державним виконавцем було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень, однак такі на адресу стягувачів не надходили, про їх постановлення стягувачам стало відомо у травні 2018 року при розгляді іншої справи.

Заявники не погоджуються з постановами про закриття виконавчих проваджень, оскільки підставою закінчення виконавчого провадження державним виконавцем зазначено видача відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27 липня 2017 року № 541 сім»ї ОСОБА_2 складом сім»ї 4 особи ордеру на житлову площу в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягувачі повідомляли державного виконавця про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавчим комітетом прийнято рішення про надання сім»ї Личак квартири за неактуальною адресою оскільки нумерація квартир була змінена, про що виконавчому комітету було відомо.

Винесена постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, так як фактичного виконання рішення суду не відбулось, дії державного виконавця носять формальний характер, спрямований на закінчення виконавчого провадження, без реального виконання рішення суду.

Заявники просили постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Боберського Р.П. про закінчення виконавчих проваджень від 22.03.2018 року, винесених при примусовому виконанні виконавчого листа №0907/17084/2012 від 03.02.2015 року щодо стягувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати неправомірними та скасувати.

Ухвалою суду від 18 червня 2018 року до участі у справі залучено виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради як заінтересовану особу.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2019 року скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Боберського Р.П. про закінчення виконавчих проваджень від 22.03.2018 року, винесених при примусовому виконанні виконавчого листа № 0907/17084/2012 від 03.02.2015 року щодо стягувачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В апеляційній скарзі на дану ухвалу представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Рішення про закінчення виконавчого провадження приймається виконавцем лише в разі фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.08.2013 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.10.2013 року зобов»язано Івано-Франківський МВК видати сім»ї ОСОБА_2 складом 4 особи ордер на житлову площу квартири АДРЕСА_1 .

27.07.2017 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 14..07.2013 року прийняв рішення №542 «Про житлові питання» згідно якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано ордер на житлову площу в квартирі АДРЕСА_1 .

Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради було виконане рішення Івано-Франківського міського суду від 14.08.2013 року відповідно до його резолютивної частини. Оскільки боржником рішення суду фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом, то у державного виконавця не було підстав вживати інших передбачених цим законом заходів чи вчиняти виконавчі дії щодо примусового виконання рішення.

Представник апелянта зазначила, що у зв»язку з проведенням реконструкції гуртожитку було змінено нумерацію жилих приміщень в гуртожитку на квартири у жилому будинку, а саме колишній квартирі АДРЕСА_1 номер АДРЕСА_2 . Дане рішення було прийняте на засіданні профспілки працівників Збройних Сил України первинної профспілкової організації державного підприємства оборони України «63 котельно-зварювальний завод».

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебувала справа за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов»язання видати ОСОБА_5 ордер на квартиру АДРЕСА_3 . Рішенням даного суду від 19.05.2015 року в позові ОСОБА_5 відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Ну думку представника апелянта, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом не взято до уваги те, що станом на момент виконання рішення (про видачу ордеру сім»ї ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_4 фактично проживала сім»я ОСОБА_5 та спір з приводу користування квартирою АДРЕСА_5 ) не було вирішено.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2015 року, яке залишено в силі Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 року позов ДП «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод» було задоволено, виселено ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 з наданням іншого житла, а саме приміщення кімнат АДРЕСА_6 .

Отже, на думку представника апелянта, лише Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 року встановлена правова визначеність нумерації квартир та фактично звільнена квартира під номером АДРЕСА_2 .

В подальшому 22.08.2018 року виконавчим комітетом прийнято рішення №912 яким внесено зміни до п.1 рішення виконавчого комітету від 27.07.2017 року №542 та викладно його в наступній редакції: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 видати ордер на вселення в трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 площею 56 м.кв. Склад сім»ї 4 особи.

На думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку про те, що винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі рішення виконавчого комітету про видачу сім»ї ОСОБА_10 ордеру на квартиру АДРЕСА_1 є неналежним виконанням рішення суду, тому просив ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали відзив на апеляційну скаргу та вказали, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки у державного виконавця були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта - виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_11 . підтримала доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник заявників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_12 заперечила доводи апеляційної скарги, посилаючись на обгрунтованість висновків суду обставинам справи.

Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області у судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 367 ЦПК №України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи скаргу на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того що у державного виконавця були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27 липня 2017 року.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківські області перебували виконавчі провадження: №46691258, № 469687194, № 46686688, № 466874758 стягувачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з примусового виконання виконавчого листа № 0907/17084/2012 виданого 03.02.2015 року Івано-Франківським міським судом про зобов»язання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради видати сім»ї ОСОБА_2 складом 4 особи ордер на житлову площу квартири АДРЕСА_1 .

Постановами старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Боберського Р.П. від 22.03.2018 року по вищевказаних виконавчих провадженнях встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.07.2017 року № 541 сім»ї ОСОБА_2 складом сім»ї 4 особи видано ордер на житлову площу в квартирі АДРЕСА_1 . Виконавчі провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) - закінчено.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону - виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Встановлено, що 09.08.2016 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звертався із заявою про визнання виконавчих листів №0907/17084/2012, виданих 03.02.2015 року про зобов»язання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради видати ОСОБА_2 складом 4 особи ордер на житлову площу квартири АДРЕСА_1 Франківську таким що не підлягає виконанню. Залишаючи без змін ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2016 року про відмову у задоволенні заяви виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - апеляційним судом Івано-Франківської області в ухвалі від 30 листопада 2016 року зазначено, що предметом спору у справі за результатами розгляду якої зобов»язано МВК видати ордер сім»ї ОСОБА_2 була квартира на 9-му поверсі з колишнім НОМЕР_1, а теперішнім - НОМЕР_2.

Таким чином, на виконання виконавчого листа виданого Івано-Франківським міським судом 03.02.2015 року - виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради прийнято рішення про видачу ордеру сім»ї ОСОБА_2 на житлову в квартирі АДРЕСА_1 , без зазначення площі квартири без врахування зміни нумерації квартир, що не дає підстав для висновку про фактичне виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, оскільки квартира НОМЕР_1 знаходиться на третьому поверсі, а предметом спору являється квартира на дев»ятому поверсі - АДРЕСА_2 .

У подальшому рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 22.08.2018 року внесено зміни до п.1 рішення виконавчого комітету від 27.07.2017 року №542 та викладено його у наступній редакції: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 надати ордер на вселення в трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 житловою площею 56 м.кв.. склад сім»ї - 4 особи.

Ордер видано на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 14.08.2013 року у справі № 0907/17084/2012 та Постанови Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 344/53556/15ц.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у державного виконавця були відсутні підстави для винесення 22.03.2018 року постанов про закінчення виконавчих проваджень у зв»язку з фактичним виконанням рішення згідно виконавчого документа.

Посилання апелянта на те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом не взято до уваги те, що станом на момент виконання рішення (про видачу ордеру сім»ї ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_4 фактично проживала сім»я ОСОБА_5 та спір з приводу користування даною квартирою не було вирішено не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини підтверджують факт саме невиконання рішення суду щодо надання сім»ї ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 та відповідно відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги обгрунтованості висновків суду не спростовують, а тому підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2019 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 травня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

Л.В. Ясеновенко