Справа №442/3201/19
Провадження №2/442/1027/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Грицай М.М.,
з участю секретаря - Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до слідчого СВ Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди за бездіяльність органу досудового розслідування,-
Ухвалою суду дану справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Будучи допитаним у якості свідка пояснив, що він представляє інтереси трьох медиків щодо стягнення заборгованості по заробітній платі. Способом виконання рішення по стягненні заборгованості було визначено шляхом стягнення коштів з Державної Казначейської Служби України. Вважає, що в діях директора юридичного департаментумістяться ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. У 2017 році від імені ОСОБА_3 та інших він звертався до слідчого ОСОБА_6 з клопотанням про визнання їх потерпілими. Проте, ними була отримана письмова відповідь про те, що така заява долучена до матеріалів кримінального провадження. Вони згодом подали клопотання вдруге і теж отримала ідентичну відповідь. Він звертався зі скаргою щодо вказаних дій слідчого, однак, йому було відмовлено у зв`язку з пропуском процесуальних строків звернення, оскільки ОСОБА_3 запізно принесла йому отримані від слідчого листи.Він подав втретє клопотання про визнання згаданих осіб потерпілими і слідчий ОСОБА_6 вчергове відповіла письмово, що таке долучено до матеріалів провадження. Як наслідок, він подав скаргу до Печерського районного суду м.Києва, але до теперішнього часу результатів розгляду немає. Вважає, що слідчий не виконує свої обов`язки, не приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання. У березні місяці він перебував у м.Києві і намагався зв`язатись зі слідчим, щоб допитали його в якості свідка, проте, у відділі поліції його не впустили до неї. Він зателефонував до слідчого, повернувшись у Дрогобич і вона дослівно сказала: «справа, вроді, закрита. Точно не пригадує, потрібно подивитись». Згодом, йому вдалось додзвонитись до слідчого з чужого номеру телефону, оскільки на його дзвінки вона не відповідала, і на його запитання «Що робиться по справі?» остання відповіла, що інформації йому, як заявнику, не надає. Вважає, що слідча повинна була допитати його в якості свідка, оскільки за саме за його заявою, на виконання ухвали слідчого судді, внесено відомості до ЄРДР. Вона повинна була надати оцінку доказам і скерувати до суду обвинувальний акт або ж, закривши кримінальне провадження, скерувати йому копію постанови. Оскільки не отримав такого рішення, то вважає, що слідство триває, чим порушено розумні строки. Жодної інформації про продовження строків досудового розслідування немає. Пройшло більше 20 місяців і ніяких дій зі сторони слідчого, тому вбачається бездіяльність.
Відповідач у судове засідання не з`явився і причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків .
Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію скарги на невнесення відомостей за його заявою до ЄРДР та ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.05.2017.З поданих доказів вбачається, що уповноважених службових осіб Київської місцевої прокуратури №6 зобов`язано внести до ЄРДР відомості із заяви ОСОБА_1 від 16.03.207 про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.382 КК України директором юридичного департаменту Державної казначейської служби України ОСОБА_7 та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних.
З копій заяв ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що останні зверталися до слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м.КиєвіОСОБА_6 з проханням про залучення їх до кримінального провадження в якості потерпілих.
З листів-повідомлень слідчого ОСОБА_6 від 19.07.2018, 23.07.2018, 05.12.2018, 29.12.2018 видно, що звернення та заяви розглянуті та приєднані до матеріалів кримінального провадження. Зокрема, повідомлено про те, що досудове розслідування проводиться. У тому числі, ОСОБА_10 повідомлено про відсутність достатніх підстав про визнання її в якості потерпілого.
Проте, позивачем не надано жодного беззаперечного доказу, яким би доводилася бездіяльність слідчого, що полягає у не вчиненні останнім дій, які він зобов`язаний вчинити згідно з вимогами закону, і якою, як наслідок, завдано безпосередньо позивачу моральної шкоди.
Поряд з тим, докази, які б вказували на закриття кримінального провадження, відсутні. Зокрема, позивач зазначив, що відповідного рішення від слідчого не отримував. Відтак позивач не позбавлений права звернення з відповідними скаргами на бездіяльність слідчого на досудовому провадженні, у якому є заявником. У тому числі, зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом строк (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Позивач вказує на те, що представляє інтереси ОСОБА_10 та інших і посилається на бездіяльність слідчого, яка полягає у неналежному розгляді клопотань останніх про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні, в якому він є заявником. Водночас, вважає, що бездіяльністю слідчого саме йому завдано моральної шкоди. Посилання позивача на те, що слідчий вчинив бездіяльність, оскільки не допитав його у якості свідка, є необгрунтованими. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється(ч.5 ст.40 КПК України). Поряд з тим, статтею 22 КПК України визначено, щокримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. В силу п. 7 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту бездіяльності слідчого ОСОБА_6, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , як і, відповідно, не доведено заподіяння йому моральної шкоди внаслідок бездіяльності вказаної особи. Слід також зауважити, що заява ОСОБА_1 подана до правоохоронних органів в інтересах третіх осіб, а не внаслідок заподіяння йому злочином шкоди.
Отже, за вищевказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть підлягати до задоволення.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 282, 354ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до слідчого СВ Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди за бездіяльність органу досудового розслідування відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.07.2019.

Суддя Грицай М.М.