Справа № 420/555/19
Провадження № 22-ц/810/762/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Авалян Н.М. (суддя-доповідач), Єрмакова Ю.В., Назарової М.В. розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області (суддя Пронька В.В.)

від 07 серпня 2019 року

у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором

учасники справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач 1 - ОСОБА_2

відповідач 2 - ОСОБА_3

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

25 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 21 червня 2013 між КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2 було укладений договір № 324нп, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав кредит у сумі 1720,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забеспеченності на споживчі цілі. Плата за користуванням становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання боржником кредиту, якою є 21.06.2013 р, тобто до 21.06.2014 р. та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором №324нп від 21.06.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №324нп/1 від 21.06.2013 року.

27 листопада 2018 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно якого КС «Імперіал ЛТД» в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 набуває право вимоги, належне КС «Іиперіал ЛТД», і стає кредитором за кредитними договорами №324нп від 21.06.2013, укладений між КС «Імперіал ЛТД» і ОСОБА_2 .

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість на свою користь за кредитним договором №324нп у розмірі 2311, 71 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 07 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Оскільки позивач не наділений правом здійснювати фінансові операції відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», тому не може бути кредитором за кредитним договором.

Узагальнені доводи апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, вважає помилковими посилання суду на норми ЦК України, що стосуються договору факторингу, оскільки позивачем був укладений договір цесії.

Відповідачі правом відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Стислий виклад встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи

21 червня 2013 між КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем ОСОБА_2 було укладений договір № 324нп, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав кредит у сумі 1720,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забеспеченності на споживчі цілі. Плата за користуванням становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання боржником кредиту, якою є 21.06.2013 р, тобто до 21.06.2014 р. та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором №324нп від 21.06.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №324нп/1 від 21.06.2013 року.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №324нп від 21.06.2013 року за період з 21.06.2013 року по 04.12.2018 р. заборгованість за кредитним договором складає 2321, 71 грн з яких заборгованість з основного боргу складає 721, 95 грн, заборгованість зі сплати відсотків 1599, 76 грн.

Відповідно до п.2.3. кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. договору.

Відповідно до п. 1.1 договорів поруки, які є ідентичними за своїм змістом, поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

27 листопада 2018 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно якого КС «Імперіал ЛТД» в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 набуває право вимоги, належне КС «Іиперіал ЛТД», і стає кредитором за кредитними договорами №324нп від 21.06.2013, укладений між КС «Імперіал ЛТД» і ОСОБА_2 .

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Розгляд справи судом апеляційної інстанції проводиться в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, але припустився помилки у висновку про підстави для відмови в задоволенні позову.

Свій висновок апеляційний суд обґрунтовує наступним.

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Договір відступлення права вимоги є оспорюваним правочином, однак, у установленому законом порядку не визнавався недійсним з підстав його укладення з порушенням вимог чинного законодавства. Тому суд першої інстанції не вправі був робити висновки про права позивачки як нового кредитора за цим договором.

Разом з тим, суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин наступні норми матеріального права.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора.

Статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, що кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постановах від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59 цс15 та від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15, постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 642/1269/16-ц.

Оскільки надання кредитних коштів здійснено за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов`язання тісно пов`язані з особою кредитора і в силу положень статті 515 Цивільного кодексу України заміна кредитора у таких зобов`язаннях не допускається, а тому відступлення права вимоги Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» не спричиняє правових наслідків.

З вказаної підстави не підлягає задоволенню позов про стягнення кредитної заборгованості з позичальника ОСОБА_2 .

Також не підлягає задоволенню позов про стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_3 , оскільки доказів того, що позивачу було відступлене право вимоги за договорами поруки суду надано не було і в позовній заяві позивач на такі договори не посилався.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 Цивільного процесуального України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте ухвалене у справі рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам у повному обсязі не відповідає, у зв`язку з чим підлягає зміні в частині мотивів, які стали підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 376 Цивільного процесуального України підставами для зміни рішення є, зокрема: неповнота з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної частини.

Луганський апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права частково прийняті до уваги, проте вони не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Судові витрати

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді компенсуються за рахунок держави відповідно до частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 388-391 Цивільного процесуального кодексу України, Луганський апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 07 серпня 2019 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий Н.М.Авалян

Судді: Ю.В. Єрмаков

М.В. Назарова