Справа № 558/129/19
номер провадження 2/558/66/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року Демидівський районний суд

Рівненської області

в складі:
одноособово суддя Олексюк А.О.
секретар судового засідання Свереп`юк А.М.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 04 серпня 2016 року на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити їх в розмірі ј частини від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення донькою сином повноліття. Крім того, позивачка просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 28 квітня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано. Від шлюбу є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після розірвання шлюбу та по даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та забезпеченні. Рішенням Демидівського районного суду від 04.08.2016 року з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі по 400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Підставою для зміни розміру аліментів є те, що від часу прийняття рішення пройшло три роки і інфляційні процеси, які мали та мають місце в державі не дають змоги мінімально в необхідному дитині обсязі забезпечити її потреби. Розмір аліментів відповідно до вимог Сімейного кодексу має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивачка також вказала, що відповідач на даний час проходить військову службу за контрактом в Збройних силах України, де має стабільно високий дохід, інших утриманців не має, а тому в змозі та має можливість сплачувати аліменти в частці від доходу.

Позивачка на сьогодні не працює, перебуває у відпустці по догляду за дітьми, оскільки у неї у 2018 році народилось ще двоє дітей, а відповідно працевлаштуватись не має можливості і не в змозі самостійно забезпечити хоча б мінімально потреби сина.

Позивачка 17 липня 2019 року звернулась до суду з заявою, в якій вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить розгляд справи провести без її участі.

Під час судового засідання 23 травня 2019 року відповідач позовні вимоги не визнав, за його клопотанням судовий розгляд було відкладено, оскільки він мав намір укласти договір з адвокатом та подати до суду відзив. Однак в подальшому ні він, ні його представник на розгляд справи неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, зокрема на 04 липня та 17 липня 2019 року. Відзиву на позов не подав. /а.с.48/.
Суд, вивчивши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_4 /а.с.8/.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2016 року, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення ним повноліття ( а.с.10-11).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 після одруження змінила своє прізвище на Левус-Балдич /а.с.12/.
Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів, визначених рішенням суду. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом.
Обставинами, які змінили матеріальний стан позивачки ОСОБА_1 після винесення судового рішення про стягнення на її користь аліментів в розмірі 400 грн. 00 коп., є зростання прожиткового мінімуму для дітей, зміна економічної ситуації в державі, зокрема інфляційні процеси, зростання цін, а також те, що позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення дітьми трирічного віку.
09 листопада 2017 року, набрали чинності зміни до ч.2 ст. 182 СК України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При задоволенні позову, суд враховує те, що відповідач проходить військову службу за контрактом в Збройних силах України, має стабільний дохід. З наданої позивачкою у позовній заяві мотивації, інших утриманців та неповнолітніх дітей на утриманні не має. Даний факт відповідач не оспорив, вказавши попередньо у своїй заяві, датованій від 23.05.2019 року, що всі повістки та будь-які інші документи по справі направляти на адресу військової частини НОМЕР_3 м.Володимир-Волинськ Волинської області /а.с.27/. Обставин, які б звільняли відповідача від обов"язку по утриманню свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 в суді не встановлено.

У зв"язку з цим, враховуючи положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов про збільшення розміру аліментів з 400 грн. на ј частину від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімумів встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, підлягає задоволенню.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 768,40 грн. судового збору, у зв"язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи та на користь позивачки, понесені нею судові витрати в розмірі 1500 гривень за надання правничої допомоги ( а .с. 5, 32).
У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст.182, 192 Сімейного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до п..23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:
Позов задовільнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2016 та стягнути із ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: с.Пашева, Демидівського району, Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини від доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: с.Пашева, Демидівського району, Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в розмірі 1500 гривень за надання правничої допомоги.
Стягнути з ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 липня 2019 року.

С У Д Д Я: