Справа № 137/572/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про втрату права на проживання, в якому зазначає, що йому на праві приватної власності належить житлова квартира за АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що після купівлі ним квартири 04.07.2006 р. у вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відповідно до договору купівлі-продажу квартири повинні були знятись з реєстрації до 10.07.2006 р. Тому реєстрація відповідачів у вищезазначеній квартирі створює для позивача перешкоди у реалізації ним своїх прав. Просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловою квартирою за АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сільченко О.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій справу просить розглянути у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. До суду поверталися конверти з відмітками "повернуто закінчився термін зберігання" та "не проживає".

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких підстав.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2006 р. (а.с 6), судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником квартири за АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Літинської селищної ради за №03.02/К-10 від 15.04.2019 року (а.с.15) судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з її паспортними даними має реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1 починаючи з 19.08.1985 року. Рішенням Літинської селищної ради за № 857 від 16.09.2015 р. (а.с. 16), вул. «Леніна » в смт. Літин перейменовано на вул. «Соборна».

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів «2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутність наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки позивач є законним власником житлової квартири за АДРЕСА_1 і відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2006 р. не проживають за вищезазначеною адресою без поважних причин, а тому вважається такими, що втратили право на проживання в зазначеному будинку.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81, 141, 247, 259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,317,319,321,386,391,405 ЦК України, ст.71,72 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловою квартирою за АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачам та роз`яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідачі можуть надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.