Справа F 648/1409/19
Провадження F 2-н/648/67/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року смт.Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Рибас А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить стягнути з боржника аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Вирішуючи питання про видачу судового наказу, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Заява викладена російською мовою, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа F 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина пFята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, заява про видачу судового наказу повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Заявник не позбавлений права звернутись до перекладача з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог закону.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 21.01.2019 року (справа F 761/42431/17).

Разом з тим, ознайомившись із заявою про видачу судового наказу та долученими до неї документів, суддя дійшов переконання, що при поданні вищевказаної заяви заявником не дотримані вищевказані вимоги.

Відповідно до ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 165 КПК укераїни, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що подана заява не відповідає встановленим вимогам та суд позбавлений можливості встановити зареєстроване місце проживання (перебування) боржника, суддя дійшов переконання, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.165, 166, 353, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду упродовж п'ятнадцяти днів з моменту її отримання заявником.

Суддя: Рибас А.В.