Номер провадження: 22-ц/813/5647/19
Номер справи місцевого суду: 511/480/18
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Черевка П.М.,

Дрішлюка А.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 березня 2019 року.

09 липня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів: Драгомерецького М.М. (суддя доповідач) та Дрішлюка А.І..

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зі змісту заяви про відвід суддів вбачається, що ОСОБА_1 заявила відвід суддям з тих підстав, що у провадженні суддів Драгомерецького М.М. та Дрішлюка А.І. перебувала цивільна справа №511/126/17, яка слухалась між тими ж сторонами, однак щодо інших позовних вимог ніж у даній справі. Під час розгляду справи №511/126/17, як стверджує заявник, неодноразово було порушено її права, внаслідок чого нею тричі заявлявся відвід судовій колегії. Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що цивільна справа №511/126/17 перебувала у проваджені суддів Драгомерецького М.М. та Дрішлюка А.І. один рік, чим було порушено її право на розгляд справи у розумні строки, що викликає у неї сумніви щодо неупередженості та об`єктивності суддів.

Разом з тим, вищенаведені обставини, виходячи зі змісту ст. 36 ЦПК України, не являються підставою для відводу судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як зазначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини "Білуха проти України").

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів при вирішенні даної цивільної справи.

Колегія суддів вважає, що обставини, зазначені ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів, не можу бути підставою для їх відводу, оскільки незгода заявника з процесуальними діями суддів, у даному випадку, з тривалим розглядом іншої цивільної справи, у розумінні ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для задоволення відводу.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Оскільки заявлений відвід суддям Драгомерецькому М.М. (суддя доповідач), Дрішлюку А.І. колегія суддів вважає необґрунтованим, то в силу діючих норм процесуального права, як то частини 3 статті 40 ЦПК України в редакції 2017 року, провадження в справі підлягає зупиненню, а справа передачі до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, судді для вирішення питання про відвід суддів.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 252, 253 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Драгомерецькому М.М., Дрішлюку А.І. необґрунтованим.

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

Передати справу для вирішення питання про заявлений відвід в порядку ст. 40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

П.М.Черевко

А.І.Дрішлюк