Справа № 182/3820/16-ц
Провадження № 2-п/0182/10/2019
У Х В А Л А

Іменем України

27.02.2019 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тихомиров І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд та скасування заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визначення розміру заборгованості по аліментам.

Ухвалою судді від 31.01.2019 року вказану заяву залишено без руху як подану без додержання вимог ст. 285 ЦПК України, а саме: до заяви про перегляд заочного рішення не додано документу про сплату судового збору або документу, що підтверджує підстави звільнення від його сплати відповідно до закону; Заявникові надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому ухвали.

Копія вказаної ухвали була направлена ОСОБА_1 на адресу, зазначену ним у заяві. Заявник ухвалу суду від 31.01.2019 року отримав 08.02.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, до теперішнього часу зазначені в ухвалі недоліки ОСОБА_1 не усунув, клопотань про продовження строків для їх усунення не подавав.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

З урахуванням того, що у встановлений судом строк ОСОБА_1 не усунув недоліки заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку про те, що її слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Відповідно до ч. 8 ст. 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. При цьому, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.185,285 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від14 травня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визначення розміру заборгованості по аліментам - повернути заявнику.

Розяснити ОСОБА_1, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_3