Номер провадження: 22-ц/813/4131/19
Номер справи місцевого суду: 2-2283/11
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк"

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1

відповідач за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк"

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року у складі судді Абухіна Р.Д.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2009 року АКІБ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 19.10.2007 №0.

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до АКІБ "УкрСиббанк", ОСОБА_4 про визнання кредитного договору частково недійсним, договору поруки та іпотеки недійсними.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2012, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.09.2012, первісний позов задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

30.03.2016 ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на ту обставину, що виконавчі листи представник банку не отримував взагалі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2016 в задоволені заяви відмовлено.

28.07.2017 ПАТ « УкрСиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на ту обставину, що 20.11.2013 ПАТ " УкрСиббанк" звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів. 25.03.2016 ПАТ " УкрСиббанк" повторно звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у задоволенні якої ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2016 відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2017 в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2017 у задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 10.07.2018 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про закриття провадження у справі та відмову у видачі дублікату виконавчого листа скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2018 задоволено заяву ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,в якій просить суд її скасувати, у задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи міститься ухвала суду від 06.09.2016, яка сторонами не оскаржувалась і набрала законної сили 28.11.2016, в якій визначено, що в заяві представник ПАТ «УкрСиббанк» просить видати виконавчий лист, а не його дублікат, при цьому посилається на те, що виконавчі листи по вказаній цивільній справі не видавались. Між тим, в матеріалах справи міститься розписка представника ПАТ «УкрСиббанк» про отримання ухвали та виконавчих листів у справі 04.09.2014. В оскарженій ухвалі суду не зазначено жодної згадки про поважність причин для поновлення позивачу строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Заява позивача не містить жодного посилання на поважність причин не подання ним заяви про поновлення строків відразу після отримання 04.09.2014 виконавчого листа.

16.04.2019 ПАТ «УкрСиббанк» надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило відмовити в її задоволенні, а ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до суду з заявами від 25.07.2012, 30.07.2012, 20.11.2013 про видачу виконавчих листів (т.3, а.с. 162). На звороті заяви від 20.11.2013 наявний надпис представника банку про отримання ним виконавчих листів 04.09.2014 (т.3, а.с. 162).

12.12.2017 банк звернувся до Приморського відділу ДВС з заявою про надання інформації щодо виконання виконавчого листа №2-2283/11 про стягнення з відповідача заборгованості та 02.04.2018 отримав відповідь що виконавчий лист не було пред`явлено до виконання, вказане провадження не перебуває на виконанні в ДВС. З пояснювальної записки працівника банку вбачається, що після отримання ним виконавчого листа в Приморському районному суді м. Одеси, лист було втрачено (т.1 а.с. 137).

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності обґрунтованих підстав видачі дубліката виконавчого листа, оскільки виконавчий лист заявником було втрачено, що робить неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 22 Закону № 606-XIV на момент видачі виконавчого листа №607/11891/13-ц строк пред`явлення зазначених виконавчих документів до виконання становив один рік.

Відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений, тобто виключним суб`єктом звернення до суду з цього питання є стягувач.

Підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів, щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Причиною пропуску строку заявник в суді першої інстанції вказував, що оригінал виконавчого листа було втрачено працівником банку в день його видачі в суді.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката судового листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання заявник вказував на втрату виконавчого документа та поважність пропуску строку з огляду на те, що виконавчий документ був втрачений, що унеможливлювало пред`явлення його до виконання.

Вказані доводи заявника підтверджуються матеріалами справи, а тому, з урахуванням цих обставин та враховуючи факт невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, що є неприпустимим, колегія суддів вважає правомірним висновок суду про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його до виконання.

Твердження апеляційної скарги, що не існує жодних поважних причин, які пояснювали та/чи виправдовували пропущення банком строку на пред`явлення виконавчого документа, колегія суддів не бере до уваги, оскільки не можна обмежити право особи на звернення до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, яке передбачене чинним законодавством, кредитором є банк, документ не було пред`явлено вчасно через його втрату, що є об`єктивною перешкодою для своєчасного звернення.

Окрім того, відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи та недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, наявних у ній доказах та вимогах закону.

З огляду на викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: