Справа № 658/1677/19
(провадження № 2-о/658/77/19)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м. Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Оніщенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Каховка Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа F Каховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті особи,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого на тимчасово окупованій території України, а саме в смт. Гаспра м. Ялта Автономної Республіки Крим, яка настала 07 квітня 2018 року.

Заява обґрунтована тим, що при зверненні до Каховського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області щодо державної реєстрації смерті чоловіка із наданням свідоцтва про смерть, виданого органом, який знаходиться на території непідконтрольній державній владі України, було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки, заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійсню-ють свої повноваження.

Метою встановлення факту смерті є отримання відповідного свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України, оскільки факт смерті її чоловіка на тимчасово окупо-ваній території унеможливлює отримання документів про даний факт в силу законодавчих обмежень. Внесення до Реєстру запису про смерть громадянина України та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого та інші правові наслідки.

Заявник в судове засідання надала заяву, відповідно до якої вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Розгляд справи просила проводити за її відсутністю.

Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволен-ню.

Судом встановлено, що заявник приходиться дружиною ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про шлюб, серія І-КГ F 080041 (а.с 9).

Факт смерті ОСОБА_2 в смт. Гаспра м. Ялта Автономної Республіки Крим безспірно встановлений, наданою суду копією свідоцтва про смерть від 11 квітня 2018 року, виданим Ялтинським міським відділом ЗАГС Департаменту ЗАГС міністерства юстиції Республіки Крим (а.с. 3)

Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 року «Про внесен-ня змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Заявник звернувся до Каховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області, для проведення реєстрації факту смерті на території України, 16.04.2019 року за вих. F604/15.13-24 отримала відмову, оскільки нею бу-ли надані документи, які не відповідають законодавству України та не створюють правових наслідків на території України (а.с. 4-5).

За п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на під-ставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в пев-ний час або про оголошення її померлою.

Не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, вида-не органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території Авто-номної Республіки Крим та м. Севастополь у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контро-лем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульо-ваного у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть міні-мального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий ре-жим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотри-мання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимча-сово окупованої території.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимча-сово окупованій території.

Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встано-вленої форми про смерть ОСОБА_3 у смт. Гаспра м. Ялта Автономної Республіки Крим, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров'я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєстру-вати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цьо-го Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних ін-тересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз'яснень, викладених у п.1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року F5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не пе-редбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значен-ня.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встанов-лення факту смерті.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встано-влення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Оскільки ОСОБА_2 помер на території тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі свідоцтва про смерть, виданого закладом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні. Тому вимоги заявника про встановлення факту смерті ОСОБА_2. підлягають задоволенню.

Керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 4, 10, 264, 265, 273, 293, 315, 317, 319, 430 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа F Каховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті особи F задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Джанкой Кримської області УРСР, громадянина України, на тимчасово окупованій території України, померлого 07 квітня 2018 року у смт. Гаспра, м. Ялта Авто-номної Республіки Крим.

Допустити рішення до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його прого-лошення до Херсонського апеляційного суду, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання

Суддя: О. Є. Терещенко