ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/239/19 Справа № 186/656/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С.С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

при секретарі - Кошарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року

по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2018 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця задоволено частково.

Визнано бездіяльність державних виконавців Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області щодо примусового виконання зведеного виконавчого провадження №48585342 - неправомірною.

Стягнуто з Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 44 (сорок чотири) гривні 82 копійки.

В решті вимог за скаргою - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року у справі №186/656/14-ц, провадження №4-с/0186/11/18, в частині відмови - скасувати та посновити нове судове рішення, яким вимоги заявлені в скарзі від 20.08.2018 року на бездіяльність державного виконавця задовольнити в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у Першотравенському МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавчий лист 186/656/14-ц, виданий 15 серпня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в розмірі 100000,00 гривень та судовий збір 1000,00 гривень, а всього 101 000,00 гривень, виконавчий лист №186/1031/14-ц, виданий 30 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 35000,00 гривень та в рахунок повернення судових витрат по справі 471,80 гривень, а всього 35 471,80 гривень та виконавчий лист 186/1375/14-ц, виданий 14 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 20000,00 гривень згідно розписок, складених на підтвердження позики та в рахунок повернення сплаченого судового збору 243,60 гривень, а всього 20243,60 гривень.

Виконавчі провадження з примусового виконання даних рішень Першотравенським МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито.

Постановою державного виконавця від 01 вересня 2015 року виконавчі провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №48585342.

21 січня 2016 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту рухомого майна боржника.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року визначено, що частка ОСОБА_2 у спільній сумісній власності з ОСОБА_3 становить 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

22 березня 2016 року стягувач ОСОБА_1 звертався до ВДВС із заявою про звернення стягнення на доходи (заробітну плату, пенсію) боржника ОСОБА_2 та паралельним проведенням розшуку майна, його арешт, реалізацію.

Постановою державного виконавця від 07 квітня 2016 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

26 квітня 2016 року ВДВС направив Дніпропетровській філії ДП «Сетам» для реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів майно боржника, відповідно до повідомлення від 06 червня 2016 року електронні торги не відбулися.

Інформаційною довідкою з державного Реєстру речових прав на нерухоме майно №16515936 від 14 квітня 2016 року підтверджується, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №44494861 ВДВС Першотравенського МУЮ, накладено арешт на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , та на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44663065 ВДВС Першотравенського МУЮ, 26 грудня 2014 року накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

Постановою державного виконавця від 19 грудня 2016 року про опис й арешт майна, в присутності стягувача ОСОБА_1 , було накладено арешт на 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 ..

Листом від 20 січня 2017 року боржника ОСОБА_2 та стягувача ОСОБА_1 було повідомлено, що 25 січня 2017 року відбудеться опис рухомого майна, що перебуває у власності боржника.

Постановою державного виконавця від 25 січня 2017 року про опис й арешт майна, в присутності боржника та стягувача, було накладено арешт на ряд рухомого майна боржника.

Звітами та розпорядженнями про здійснення відрахувань та виплати підтверджується, що з пенсії боржника ОСОБА_2 здійснюються утримання 20% доходу в рахунок сплати боргу за виконавчими провадженнями.

24 квітня 2018 року старшим державним виконавцем винесено Вимогу з якої вбачається, що ОСОБА_2 слід надати доступ 03 травня 2018 року до будинку АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану, а ОСОБА_1 03 травня 2018 року бути присутнім за вказаною адресою. Також направлено лист директору Дніпропетровської філії Державного підприємства «Сетам» про забезпечення на 03 травня 2018 року явки їх представника з метою прийняття рухомого майна, з подальшим його зберіганням, що буде описано в зазначений день за боржником ОСОБА_2 .

З Акту державного виконавця від 03 травня 2018 року вбачається, що боржник ОСОБА_2 в зазначений час за місцем проживання був відсутній.

04 травня 2018 року Першотравенський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області отримав заяву боржника ОСОБА_2 з проханням перенести огляд його місця проживання на іншу дату, до закінчення його стаціонарного лікування у місті Дніпро.

Постановою старшого державного виконавця Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області від 04 травня 2018 року було відкладення проведення виконавчих дій по виконавчому листу №186/656/14 виданого 29 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в розмірі 100 000,00 грн., судового збору в розмірі 1000,00 грн., а всього 101 000,00 грн., у зв`язку з перебування боржника на лікуванні у місті Дніпро.

Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

04 травня 2018 року боржнику ОСОБА_2 направлено виклик державного виконавця із зобов`язанням з`явитися до виконавця 11 травня 2018 року щодо сплати боргу за виконавчими документами або надання підтверджуючих документів про сплату та надання довідки про перебування на лікуванні та ряд пояснень, достовірних відомостей, документів, згідно переліку, попереджено про кримінальну відповідальність за умисне перешкоджання виконання рішення суду.

Даних, про проведення державним виконавцем будь-яких інших виконавчих дій, в наданих суду матеріалах виконавчого провадження не міститься.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно із ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно із ч.ч.1,2,5 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЗУ «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім цінних паперів, ювелірних та інших побутових виробів із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лому і окремих частин таких виробів, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

Згідно із ч.1 ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

З матеріалів справи вбачається, що в рамках спірного зведеного виконавчого провадження державним виконавцем 21 січня 2016 року було складено акт опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 , яким було описано та арештовано наступне рухоме майно: піаніно «Україна», коричневого кольору з лаковим покриттям; телевізор «LG Flatron», сірого кольору; килим шерстяний, червоного кольору з візерунками, розміром 2х3 м.; стіл для роботи з комп`ютером з двома поличками коричневого кольору; стілець металевий, темно-сірого кольору. Дане майно було передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_2

25 січня 2016 року державним виконавцем Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Голеньких В.В. було складено Акт щодо визначення вартості рухомого майна конфіскованого у боржника ОСОБА_2 , арештованого згідно акту опису й арешту майна від 21 січня 2016 року, яке знаходиться на відповідальному зберіганні у боржника ОСОБА_2 , який був затверджений начальником Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Сідьком Д.В.

26 січня 2016 року на адресу боржника ОСОБА_2 та стягувача ОСОБА_1 державним виконавцем Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Голеньких В.В. було надіслано лист щодо визначення вартості арештованого майна.

З протоколів проведення електронних торгів №186374, №186375 та №186376 від 25 липня 2016 року вбачається, що електронні торги по реалізації арештованого майна (килиму шерстяного, піаніно «Україна» та телевізору «LG Flatron») не відбулись, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

В матеріалах зведеного виконавчого провадження є протокол №186690 проведення електронних торгів по реалізації столу для роботи з комп`ютером, відповідно до якого електронні торги відбулися, лот продано за 600 гривень, переможець ОСОБА_4 , однак даних про те, чи надійшли кошти від продажу майна матеріали виконавчого провадження не містять.

З пояснень боржника ОСОБА_2 вбачається, що стіл для роботи з комп`ютером продано не було і він на теперішній час перебуває за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає.

19 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Клименко Н.М. було складено Постанову про опис й арешт майна, якою було накладено арешт на 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Описане майно було передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_2 , як зазначено у постанові, оцінку майна буде проведено після призначення суб`єкта оціночної діяльності.

25 січня 2017 року старшим державним виконавцем Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Клименко Н.М. було складено Постанову про опис й арешт майна, якою було накладено арешт на рухоме майно боржника ОСОБА_2 , а саме: телевізор сірого кольору марки «LG»; тюнер сірого кольору марки ВВК; два дитячі крісла-ліжка; стіл письмовий коричневого кольору; комод коричневого кольору на чотири шафи; стіл письмовий темно-коричневого кольору з полицею для монітору; ліжко односпальне; шифонер з дзеркалом коричневого кольору; диван розбірний з бильцями; системний блок ASUS; монітор ASUS; принтер чорного кольору CANON; пральну машину ZANUSSI вертикальну; ванну полицю білого кольору; 2 зальних крісла; трельяж з дзеркалом; ноутбук чорного кольору Lenovo; полицю-шафу чорного кольору; мікрохвильову піч Saturn; пральну машину білого кольору Saturn.

Описане майно було передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_2 із забороною відчуження та дій, що можуть спричинити пошкодження майна або зменшення його вартості.

Таким чином, державні виконавці в ході примусового виконання намагалися звернути стягнення на майно боржника, але фактично обмежувались лише складанням актів опису та арешту майна, ніяких дій, пов`язаних з реалізацією арештованого 19 грудня 2016 року та 25 січня 2017 року майна проведено не було.

По майну, яке було описано та арештовано актом від 21 січня 2016 року було проведено оцінку майна та виставлено його на реалізацію, коли електронні торги не відбулися державним виконавцем було двічі проведено переоцінку арештованого майна у зв`язку з чим його попередня вартість знизилася на 40%.

Після того як торги знову не відбулися, державний виконавець ніяких дій з описаним та арештованим майном не здійснював, всупереч вимогам ст.61 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_1 в частині визнання бездіяльності державних виконавців Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області щодо примусового виконання зведеного виконавчого провадження №48585342, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що державний виконавець не вчинив всіх виконавчих дій на належне і повне виконання рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні вимоги скарги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області здійснити заходи примусового виконання за зведеним виконавчим провадженням ЗВП №48585342 у спосіб та порядок, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що належне виконання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» передбачене безпосередньо у відповідних нормативних актах та не потребує ухвалення судового рішення з цього питання, враховуючи зміст наведеної вимоги скаржника.

17 вересня 20818 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення (розподіл) судових витрат.

Згідно із ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Сума компенсації (відшкодування) за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати її розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять.

Згідно із ст.8 Закону України "Про державний бюджет" з 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі складає 22,41 грн.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із скаргою ОСОБА_1 судовий збір не сплачував, зазначив місцем свого знаходження АДРЕСА_2 , є пенсіонером та те, що судові засідання по скарзі відбувалися: 31.08.2018 р. - з 11 год.08 хв. до 11 год.12 хв.; 04.09.2018 р. - з 13 год.11 хв. до 14 год. 07 хв.; 17.09.2018 р. - з 11 год.17 хв. до 12 год.02 хв..

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять пов`язані із явкою до суду в сумі 44 грн. 82 коп. за дві години, які скаржник витратив на розгляд справи в суді.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова