Провадження №2-о/369/22/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника заінтересованих осіб ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Києво-Святошинська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Києво-Святошинська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

Звернувшись до суду із заявою заявник ОСОБА_1 просив встановити факт проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , однією сім`єю з липня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що з 2007 року заявник проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.01.2003 року ОСОБА_7 є власником Ѕ частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із вказаного будинку. Згідно відомостей наданих Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою, з документів наданих до заяви про відкриття спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2018 року, неможливо встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 . Тому, посилаючись на ст. 1264 ЦК України, заявник просив встановити факт проживання його зі спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім`єю, оскільки встановлення даного факту йому необхідне для прийняття спадщини.

Так, положеннями ст. ст. 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні 08.07.2019 року судом поставлено на обговорення питання щодо залишення заяви без розгляду, оскільки між сторонами існує спір щодо права на спадкування, що зазначено в письмових поясненнях наданих та приєднаних до матеріалів справи заінтересованими особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їхнім представником ОСОБА_4 , а відтак заява ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

У судовому засіданні заявник заперечив проти залишення заяви без розгляду, однак підтвердив, що встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_7 необхідно для прийняття спадщини.

Заінтересовані особи ОСОБА_8 та ОСОБА_2 не заперечували щодо залишення заяви без розгляду.

Представник заінтересованих осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просив суд залишити заяву без розгляду, зазначивши, що з заяви вбачається спір про право, з огляду на що, вона не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

У судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з`явились, повідомлялись судом належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до роз`яснень, які прописані в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичні значення» № 5 від 31.03.1995 року, з наступними змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року зазначено, що в порядку окремої провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом та факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі і на будинок АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 .

Зі змісту самої заяви, випливає, що вимоги безпосередньо пов`язані з вирішенням питання про право ОСОБА_1 на спадкування майна, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 4 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зволікання з виконанням зобов`язань, передбачених ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1299 ЦК України, щодо оформлення права на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, або їх невиконання також не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Саме до цього зводяться роз`яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність спору про право щодо спадкового майна, яке належало померлому ОСОБА_7 , і це право оспорюється іншими особами, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , а тому заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Києво-Святошинська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем,на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.6 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Києво-Святошинська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем залишити без розляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.