справа № 133/3044/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10.05.2019 року

Козятинський міськрайонний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в місті Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки - ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з 1/4 до 1/6 частини усіх видів мого заробітку (доходів). Свої вимоги обгрунтував тим, що він на підставі рішення суду сплачує аліменти на користь відповідача на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час у нього інша сім"я в якій у нього народилос двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Його дружина знаходиться ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, тому він один утримує сім"ю. Власного житла вони не мають, проживають в квартирі з батьками. Його середньомісячна заробітна плата становить 11800 грн. Зі всіма відрахуваннями він отримує 7000 грн., які йдуть на його утримання, утримання його дружини і двох малолітніх дітей, такми чином в середньому на кожного із них залишилося 1750 грн. В той час на утримання дочки ОСОБА_3 приходиться 2400 грн., що ставить дітей у нерівне положення. Так як його матеріальне становище змінилося, він звернувся з даним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилася, проте надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову, при цьому зазначила, що позивач сплачує мінімальний розмір аліментів на утриманя їхньої спільної доньки. Вона працює та отримує мінімальну заробітну плату, на підтвердження чого надала довідку про доходи. Крім того зазначила, що дочка хворіє і потребує лікування, на підтвердження чого надала довідку лікаря.

Заслухвши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2010 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_1, 14 липня 2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (а.с.11).

У шлюбі у відповідача народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.12,13).

Згідно довідки про склад сім"ї, виданої 26.11.2018 року ОСОБА_1, вбачається, що він проживає в АДРЕСА_1, разом з ним проживають: дружина ОСОБА_10, діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.15)

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1, вбачається, що він працює в "Південно-ДП "Західна електроенергетична система" та отримав заробітну плату за період з травня 2018 по жовтень 2018 в розмірі 70102,57 грн.(а.с.14).

З документів поданих відповідачкою вбачається, що вона отримує мінімальну заробітну плату, малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє та потребує періодичного апаратного ортоптичного лікування з приводу змішаного астигматизму на обох очах.(а.с.27).

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України).

Згідно з ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 3ст.89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, та в поданих до суду документах не надав до суду доказів, які б свідчили про погіршення його стану здоровя, чи виникнення інших непереборних обставин, наявність у нього ще одної дитини не позбавляє його обовязку утримувати старшу дитину.

Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання доньки не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача двох дітей від іншого шлюбу не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує, що рішення суду від 26.10.2010 року містить норми закону, які різняться з визначеним законом розміром аліментів на сьогоднішній день, а саме, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно дост.8 Закону України «Про охорону дитинства»батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно наданих відповідачем довідок, дитина ОСОБА_3 потребує лікування з приводу захворювання очей.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.180,182,192 СК України, ст.ст. 76-80, ч.ч.1,5,6 ст. 81, ст.ст.263-265,268 ЦПК України, с уд -

вирішив :

Відмовити в позові ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, строк на апеляційне оскарження рахувати з дати постановлення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 14.05.2019 року.

Суддя: В.А. Воронюк

10.05.2019