У Х В А Л А

27 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 640/2744/13-ц

Провадження № 22-ц/818/1528/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів колегії - Бурлака І.В., Колтунова А.І.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2019 року в складі судді Нев'ядомського Д.В. по цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярмоленко О.В. щодо акту державного виконавця від 23 червня 2018 року, -

встановив:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярмоленко О.В. щодо акту державного виконавця від 23 червня 2018 року відмовлено в повному обсязі.

24 січня 2019 року до Харківського апеляційного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначене судове рішення, яка містить клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалю Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2019 року клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, апеляційну скаргу залишено без руху.

Апелянту надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: подання стороною доказів для підтвердження наведених у клопотанні доводів.

На виконання ухвали суду від 08 лютого 2019 року ОСОБА_3 надав суду докази підтверджуючі, на думку апелянта, його скрутне фінансове становище.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору підлягає відмові у зв'язку з наступним.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, в частині 3 «оцінка суду» пунктом 60 ЄСПЛ постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у в'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Пунктом 53 рішення ЄСПЛ з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») зазначено, що "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом.

Відповідно до статей 185, 357 ЦПК України у їх сукупному зв'язку суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє особу, яка подала апеляційну скаргу і надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо особа відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку.

Звертаючись при поданні апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції із клопотанням про звільнення від сплати судового збору заявник посилався на те, що він є одинокою особою похилого віку та гроші на сплату судового збору в заявника відсутні. На підтвердження вказаного клопотання про звільнення від сплати судового збору та на виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2019 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 без руху апелянт надав довідки з Харківського міського центру зайнятості про те, що ОСОБА_3 в Харківському міському центру зайнятості та інших центрах зайнятості України станом на 18 лютого 2019 року не перебуває, витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, щодо відсутності надходжень грошових коштів з Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_3 за 2011 - 2018 роки та копію виписки з історії хвороби №3239 від 17 грудня 2018 року.

Зазначені документи не характеризують скрутний матеріальний стан ОСОБА_3 на час порушення питання про звільнення від сплати судового збору як такий, що не дозволяє йому сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 384 грн. 20 коп.

Статтею 1 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 6 Закону).

Згідно статті 7 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню підлягають: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту): а) на підприємствах, в організаціях, установах незалежно від їх форм власності та господарювання; б) у фізичних осіб; 2) особи, які забезпечують себе роботою самостійно (члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності. Перелік, доповнення та уточнення кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, а також конкретних видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, до яких належать особи, визначаються законами України за видами. Громадяни України, які працюють за межами території України та не застраховані в системі соціального страхування країни, в якій вони перебувають, мають право на забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням в Україні за умови сплати страхових внесків, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Довідка з Пенсійного фонду України не підтверджує факт відсутності доходів у відповідача протягом 2011-2018 років, або перевищення розміру судового збору 5 відсоткам розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Аналогічним чином не підтверджує скрутне матеріальне становище скаржника виписка з історії хвороби та довідка з Харківського обласного центру зайнятості.

Надавши оцінку зазначеним ОСОБА_3 в його апеляційній скарзі та клопотанні про звільнення від сплати судового збору доводам, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки з наданих в обґрунтування доводів клопотання про звільнення від сплати судового збору доказів не вбачається, що ОСОБА_3 станом на лютий 2019 року знаходиться у скрутному майновому стані, а самі по собі посилання на такий майновий стан не є підставою для звільнення від сплати судового збору, належних і допустимих доказів (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, документи про відсутність нерухомого та рухомого майна тощо) на підтвердження того, що майновий стан ОСОБА_3 перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом порядку, заявник суду не надав.

Враховуючи імперативний характер відповідних норм цивільного судочинства, суд позбавлений права самостійно вирішити питання щодо стягнення судового збору у інший спосіб, ніж той, який ініціював учасник справи і який передбачений положеннями ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав заявника на доступ до правосуддя є необґрунтованими, оскільки в силу положень статей 185, 356, 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з такою скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Оскільки станом на 27 лютого 2019 року ОСОБА_3 не виконано вимоги ухвали суду апеляційної інстанції щодо подання документа про сплату судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп. або документів, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження і є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Керуючись статтями 175, 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2019 року в складі судді Нев'ядомського Д.В. по цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярмоленко О.В. щодо акту державного виконавця від 23 червня 2018 року - визнати неподаною та повернути апелянтові.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її підписання суддями безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В.Бурлака

А.І. Колтунова