ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 травня 2019 року

м. Харків

справа F 638/16589/17

провадження F 22-ц/818/2159/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

учасники справи:

позивач F ОСОБА_3;

відповідач F ОСОБА_4;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на малолітніх дітей,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що вона 28.11.2008 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу у них народилось троє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які на теперішній час проживають з нею. рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30.08.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей. У звFязку з чим позивач просила стягнути з відповідача на утримання дітей: ОСОБА_6 - 17770 грн, ОСОБА_5 - 17770 грн, ОСОБА_8 - 14260 грн. щомісячно, починаючи з 02.11.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення.

Позивачем ОСОБА_3 було подано відповідь на відзив, у якому вона зазначила, що з моменту розірвання шлюбу та до теперішнього часу діти проживають з нею, що підтверджується актом обстеження матеріально F побутових умов сімFї від 06.09.2017. На думку позивача, розмірі аліментів 1000 грн на кожну дитину значно замалий для повноцінного розвитку дитини.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто щомісяця з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн на кожного, починаючи з 02.11.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Встановлена сума підлягає індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

Стягнуто щомісяця з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн, починаючи з 02.11.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Встановлена сума підлягає індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

В іншій частині позовних вимогF відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок на користь держави.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі просить змінити рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2018 року в частині визначення розміру аліментів, а саме: стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 17770 грн. щомісячно, починаючи з 02.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.08.2027 року, неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, 17770 грн. щомісячно, починаючи з 02.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 29.10.2028 року, неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, 14260 грн. щомісячно, починаючи з 02.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09.03.2032 року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що судом не встановлено факт довготривалого перебування відповідача в Королівстві Нідерланди, що має істотне значення, свідчить про витрати відповідача та про його майновий стан, а отже є важливим доказом для встановлення обґрунтованого і справедливого розміру аліментів в даній справі. Вважає, що судом не надано оцінки аргументам позивача щодо наявності у власності відповідача 4 транспортних засобів, житлового будинку загальною площею 375,2 кв.м., двох земельних ділянок. Посилається на те, що судом надано перевагу банківським довідкам, наданим відповідачем, з яких вбачається що відповідач має мінливий дохід. Однак не наведено підстав, чому судом відхиляються докази позивача про отримання відповідачем 1926000 грн. доходу менше ніж за рік, за договором про розроблення програмного забезпечення з ТОВ «ЕПАМ СИСТЕМЗ». Зазначає, що судом не обґрунтовано, чому розмір призначених аліментів менший за мінімальний рекомендований.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_10, яка діє в інтересах ОСОБА_4 вказує на те, що відповідач добровільно надав суду нотаріально завірену копію свого закордонного паспорту, у якому відсутні відповідні відмітки про перетин кордону України та довготривале перебування у Королівстві Нідерланди. На цій підставі судом було встановлено відсутність факту, про який стверджує позивач. Також зазначає, що доводи позивача щодо того, що рішення було прийняте без врахування витребуваних доказів, чим, начебто, судом не було забезпечено право позивача на доведення обставин, які мають істотне значення, не заслуговує на увагу, оскільки саме представник позивача у судовому засіданні 20.12.2018 р. відмовився від клопотання про витребування вказаних доказів, посилаючись на те, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення, а відкладення справи буде порушувати права дітей на гідне матеріальне забезпечення. Зазначає, що до суду було надано докази, що будинок та ділянки, наявністю яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та апеляційну скаргу вибули з власності відповідача ще у 2012 році, внаслідок їх продажу з публічних торгів, що засвідчено відповідними свідоцтвами (ВРП F 190811 та ВРП F 190812) та витягом про державну реєстрацію прав серія СБА F 889107 (докази містяться у матеріалах справи). І цей факт достеменно відомий позивачу, що не завадило її представнику знову послатися на неправдиві докази. Стосовно автомобілів, які начебто знаходяться у володінні відповідача, пояснює наступне: транспортні засоби PEOGEOT 407 та SUZUKI SWIFT арештовано та вони знаходяться на штрафмайданчику, BMW 735і фізично не існує, від нього залишилися лише техпаспорт та ключі, ВАЗ 2105 фактично є металобрухтом. Про всі ці факти позивачу відомо. Крім цього, позивач не пояснює, яким чином на розмір аліментів може вплинути наявність у відповідача автомобілів 1982 року випуску, 1992 року випуску, 2003 року випуску та 2005 року випуску, які до того ж були придбані відповідачем як уживані задосить незначні кошти. Крім того зазначає, що твердження представника позивача про високий дохід ОСОБА_4 має характер припущень та нічим не підтверджено. Також вважає, що позовні вимоги в частині розміру аліментів повинні бути підтверджені розрахунками на які потреби і в яких розмірах стягнуті грошові кошти будуть витрачатися, і що гармонійний розвиток дітей може бути забезпечений стягненням аліментів саме у сумі 49 800 грн. ОСОБА_10 ніяких розрахунків та доказів, які б підтверджували необхідність стягнення саме такої суми ні позивачем, ні її представником надані не були.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зFявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.10.2015 (а.с.84).

У шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серія 1-ВЛ F172405, серія І-ВЛ F349434, серія І-ВЛ F257920.

Позивач пояснила, що на даний час діти фактично проживають з матірFю за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується договором оренди квартири, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 Факт проживання дітей з матірFю також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімFї F1789 від 06.09.2017 (а.с.10-11, 12).

Як на підставу позовних вимог про стягнення аліментів позивач посилається на те, що її житлові умови є незадовільними. У звFязку з браком коштів та відмовою відповідача прийняти участь в утриманні спільних дітей позивач вимушена орендувати найдоступніше житло з можливих, що шкодить нормальному гармонійному розвитку дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,

материнства та стягнення аліментів" N 3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Доводи позивача про те, що суд першої інстанції при вирішенні справи не дав належної оцінки тому, що за час дії договору з ТОВ «ЕПАМ СИСТЕМЗ», а саме 01.04.2016 року F 10.03.2017 р. відповідач отримав дохід в розмірі орієнтовано 1 926 000 грн., що на місяць складає 65 000 грн. не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання відповідачем ОСОБА_4 такого доходу на цей час. Строк дії зазначеного договору сплив. Судом першої інстанції таким доводам надана належна оцінка.

Доводи позивача про тривале знаходження відповідача за кордоном спростовуються даними його закордонного паспорта (а.с. 153-157).

Суд першої інстанції не застосував рекомендований розмір аліментів F один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, оскільки матеріали справи не містять доказів, що дохід відповідача на цей час є достатнім для присудження такої суми стягнення.

Беручи до уваги, що батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, тобто обоє батьків: як батько так і мати, мають рівні обовFязки щодо утримання дитини, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан здоровFя, наявність нерухомого та рухомого майна, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначився з розміром аліментів.

У разі зміни майнового стану відповідача ОСОБА_4 позивач не позбавлена можливості звернутися до суду щодо збільшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 F залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий F Н.П. Пилипчук

Судді F І.В. Бурлака

ОСОБА_1