Провадження № 6/712/329/19
Справа №712/8196/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 03 квітня 2002 року до Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся із позовом прокурор Соснівського району м. Черкаси Приходько Д.А. в інтересах ОСОБА_4 до нього про стягнення боргу та моральної шкоди. В результаті розгляду справи позов було задоволено частково, присуджено стягнути з нього 2 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 700 грн. в рахунок моральної шкоди, та 51 грн. державного мита на користь держави. На виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2002 року було видано два виконавчі листи - № 2-480 від 03 квітня 2002 року та № 2-1649 від 10 червня 2002 року.

01 жовтня 2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси при розгляді справи за заявою ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа було винесено ухвалу про задоволення заяви та видано дублікати виконавчих листів № 2-480 від 03 квітня 2002 року та № 2-169 від 10 червня 2002 року про стягнення з нього заборгованості на користь ОСОБА_4 . Необхідність видачі дублікатів даних виконавчих листів обумовлювалася тим, що їх було втрачено під час пересилки, але попри все доказів не надано.

Вказує, що з довідки Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 17 липня 2015 року вбачається, що згідно перевірки бази даних ЄДРВП встановлено, що до Соснівського відділу ДВС вищевказані виконавчі документи на виконання з 19 лютого 2007 року по даний час не надходили.

Тому на момент подання виконавчих листів до виконання у Соснівський відділ ДВС строк пред`явлення їх до виконання уже сплинув, а тому вони вже втратили законну силу, тому не можуть бути пред`явлені до виконання та щодо них не можуть бути видані дублікати, при цьому питання щодо поновлення строку для їх пред`явлення до виконання не вирішувалося в рамках цього провадження.

Вважає, що Соснівський районний суд м. Черкаси помилково було видано дублікати виконавчих листів № 2-480 від 03 квітня 2002 року та № 2-1649 від 10 червня 2002 року.

Тому просить суд зупинити виконавче провадження № 51073413 від 16 травня 2016 року по виконанню вказаних виконавчих листів та визнати їх такими, що не підлягають виконанню.

Заявник до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Стягувач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви заперечував.

Відповідно до вимого ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача та боржника до судового засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 712/8196/15-ц, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом Прокурора Соснівського району м. Черкаси в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Рішенням суду від 03 квітня 2002 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 700 грн. в рахунок моральної шкоди, а всього 2700 грн.

На виконання вказаного рішення Соснівським районним судом м. Черкаси 10 червня 2002 року видано виконавчий лист № 2-1649 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ОСОБА_4 ; та 03 квітня 2002 рок Соснівським районним судом видано виконавчий лист № 2-480 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ОСОБА_4 .

З довідки Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 17 липня 2015 року вбачається, що 22 січня 2007 року згідно журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, до Соснівського відділу ДВС надійшли вищевказані виконавчі документи. 26 січня 2007 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. 16 лютого 2007 року, згідно бази даних ЄДРВП, виконавчі листи було повторно пред`явлено до виконання до Соснівського відділу ДВС. 19 лютого 2007 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Згідно перевірки бази даних ЄДРВП встановлено, що до Соснівського відділу ДВС вказані виконавчі документи на виконання з 19 лютого 2007 року по даний час не надходили.

На підставі даної довідки та за заявою стягувача винесено ухвалу суду від 01 жовтня 2015 року, якою задоволено заяву ОСОБА_4 про видачу дублікатів виконавчих листів. А 01 жовтня 2015 року видано дублікати даних виконавчих листів.

Заявник у своїй заяві вказує, що судом питання про поновлення строку пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання не вирішувалося.

Дійсно, таке питання судом не вирішувалося, оскільки заявником така вимога при зверненні до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, не заявлялося.

Однак, заявником ОСОБА_3 до суду до заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, надано постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 16 травня 2016 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-480-02 виданого 01 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 2 700 грн. В постанові вказано, що документ вступив у законну силу 07 травня 2002 року. Заява про примусове виконання подана 11 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження) Державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового

виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 даного Закону Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Отже, станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, до суду не надходив ні виконавчий лист з відміткою про його повернення, ні постанова державного виконавця про відмову у прийнятті виконавчого документа чи закінчення виконавчого провадження.

Натомість з наданих заявником документів та відомостей, викладених у заяві, вбачається, що провадження по вказаних виконавчих листах державним виконавцем відкрите та на даний час не завершене.

Отже, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає жодних підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

За таких обставин, суд вважає що заява про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги заявника клопотання про зупинення виконання за виконавчими листами, суд вважає за необхідне також зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Аналіз змісту вищенаведеної норми свідчить про те, що зупинення виконання за виконавчим документом або заборона приймати виконавчий документ до виконання є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, в поданій до суду заяві заявником не наведено обставин, які свідчать про наявність підстав для прийняття судом рішення про зупинення виконання за виконавчими листами, як і не надано належних доказів, які б підтверджували факт існування таких обставин.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання про зупинення виконання за виконавчими листами слід також відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, 268, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: