Справа № 159/1604/19
Провадження № 2/159/718/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участі секретаря - Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду до ОСОБА_3 з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24 листопада 2006 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №680, і є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач часто провокував своєю поведінкою конфлікті ситуації , не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків та не брав належної участі у веденні домашнього господарства, виховання дитини. Сторони припинили подружні стосунки з причини втрати сторонами взаєморозуміння, наявності різних поглядів на шлюб, сім`ю, сімейні цінності та взаємовідносини у сімї. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства і не проживають разом. Вона упевнена у тому, що відновлення подружніх стосунків з відповідачем неможливе, а формальне перебування з ним у шлюбі суперечить її інтересам. У звязку з тим, що відповідач змінювати свого ставлення до подружнього життя і сімейних цінностей не бажає, прохає розірвати шлюб.

Від шлюбу у них є неповнолітня дитина дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує дитину матеріально. Витрати, пов`язані з утриманням та забезпеченням нормальних умов для розвитку дитини є значними і позивач неспроможна самотужки забезпечувати матеріальні потреби дочки. Відповідач є здоровим, працездатним, має певні доходи і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін. Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 6800 грн..

Позивач, та її представник будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують і прохають задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзиву не подав.

Оскільки позивач не заперечує проти заочного рішення справи та зважаючи на вказані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 24.11.2006 року , який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №680, про що повторно 29.08.2018 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства проживають окремо в різних областях і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та неповнолітньої дитини сторін.

З копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумський області, актовий запис № 61 від 10.02.2011року, вбачається, що у сторін народилась дочка : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що неповнолітня дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є його батьком, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Відповідност.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"передбачено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня2019 року - 2027 грн., з 1 липня 2019 року - 2118 грн., з 1 грудня 2019 року - 2218 грн..

Позивач не подала суду доказів на підтвердження наявності у відповідача доходів, які б забезпечували спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному нею у позовній заяві.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Відповідач має вік 33 роки, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", у розмірі по 1250 грн. на дитину щомісячно.

З огляду на докази, надані сторонами на обґрунтування позовних вимог, враховуючи розмір загального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину та вимоги ст. 184,182 СК України, суд дійшов висновку , що визначений розмір аліментів в такому розмірі, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Датою пред`явлення позову є 22 березня 2019 року, тому аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно дост.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати слід покласти на відповідача, з них: слід стягнути з відповідача на користь позивача 768,40грн. понесених судових витрат за розірвання шлюбу та стягнути з відповідача в дохід держави 768,40грн. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки даний факт документально не підтверджено в суді.

На підставі ст.ст.12-13,19,141,258-259,265,280-289,430ЦПК України, на підставі ст.ст.80,84,180,181,182,184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково. Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №680.

Залишити за позивачем ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень на дитину щомісячно, починаючи з 22 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп.

На підставі ст.430 ч. 1 п.1 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за 1 місяцьв сумі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 12.07.2019 року .

Головуючий:В. О. Лесик