П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року

м. Рівне

Справа F 572/895/17

Провадження F 22-ц/4815/426/19

Головуючий у Сарненському районному суді

при ухваленні рішення: ОСОБА_1

Місце і дата поставлення: в м. Сарни

Рівненської області о 14 год. 20 хв. 12.12.2018

Повний текст рішення складено: 21.12.2018

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Бондаренко Н.М.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

за участі: відповідача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду від 12 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Сарненська міська рада Рівненської області; про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сарненської міської ради Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Центр надання адміністративних послуг Сарненської районної державної адміністрації; про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року в суд звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Сарненська міська рада Рівненської області; про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Мотивуючи позов, вказувалося про незаконність захоплення відповідачем частини земельної ділянки, титульне право на яку належить на підставі державних актів на право власності серії ЯЖ F285590 і серії ЯЖ F285591 позивачу.

Ухвалою судді Сарненського районного суду від 19 квітня 2017 року відкрито провадження у справі за зазначеною позовною заявою та призначено судове засідання на 15 год. 00 хв. 10 травня 2017 року.

У травні 2017 року відповідачем подано зустрічний позов до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Центр надання адміністративних послуг Сарненської районної державної адміністрації; про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку і скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Сарненського районного суду від 20 червня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У поданих запереченнях на зустрічний позов ОСОБА_3, вважаючи його недоведеним, просив відмовити у його задоволенні.

Ухвалою Сарненського районного суду від 20 листопада 2017 року клопотання позивача задоволено.

Призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання,

1.)чи відповідає розроблена технічна документація на земельну ділянку в м. Сарни Рівненської області, вулиця Дачна, 2, затвердженим вимогам земельного законодавства та нормативно-правовим актам з питань землеустрою і землекористування?

2.)чи відповідає розроблена технічна документація на земельну ділянку в м. Сарни Рівненської області, вулиця Дачна, 4, затвердженим вимогам земельного законодавства та нормативно-правовим актам з питань землеустрою і землекористування?

3.)чи відповідає фактичний порядок користування зазначеними двома земельними ділянками правовстановлюючим документам, вимогам земельного законодавства та нормативно-правовим актам з питань землеустрою та землекористування?

4.)чи має місце порушення землекористування з боку ОСОБА_2, що мешкає по вулиці Дачна, 2 в м. Сарни у вигляді самовільного зайняття нею частини земельної ділянки, належної ОСОБА_3, по вулиці Дачна, 4, в м. Сарни, а якщо так, то який її фактичний розмір?

5.)чи має місце порушення землекористування з боку ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді самовільного зайняття ним частини земельної ділянки. належної ОСОБА_2, по вулиці Дачна, 2, в м. Сарни, а якщо так, то який ї фактичний розмір?

Проведення експертизи доручено спеціалістам ПП "Експерт Рівне Консалт", що знаходиться по вулиці Миру, 15, в м. Рівне, яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати, повFязані з проведенням експертизи, покладено на сторони у справі в рівних частках.

Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Сарненського районного суду від 24 квітня 2018 року поновлено провадження у зазначеній справі та призначено судове засідання на 16 год. 00 хв. 07 вересня 2018 року.

Рішенням Сарненського районного суду від 12 грудня 2018 року первісний позов задоволено частково.

Зобов'язано відповідача (34500 м. Сарни Рівненської області, вулиця Дачна, 2) звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки з цільовим призначенням: "Для ведення садівництва" та знести самовільно збудовану нею огорожу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 640 гривень судового збору.

Відмовлено позивачу в задоволенні решти позовних вимог.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

На рішення суду відповідачем подано апеляційну скаргу, де вважає його незаконним і необґрунтованим, що полягає у невідповідності висновків суду обставинам справи, внаслідок чого неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про залишення без уваги положень ст. 377 ЦК України щодо переходу права власності чи користування на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок. Вирішуючи же справу по суті, районний суд лише перерахував наявні у матеріалах справи документи, що було подані сторонами на підтвердженні свого субFєктивного права на землю.

Натомість в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили про відсутність огорожі (стаціонарної), яка розділяла ділянки FF2 і 4 по вулиці Дачна в м. Сарни раніше. Їхні свідчення враховано не було. Також лінія проходження межі між земельними ділянками відрізняється від нинішньої, адже позивач на свою користь приорав частину неораної межі.

Вважає, що судом не зFясовано, в чому ж полягає порушення права ОСОБА_3 і яким чином встановлений паркан, що перешкоджає йому використовувати земельну ділянку за призначенням. Позивач у судовому засіданні сам не міг відповісти на питання з цього приводу, а передоручав їх своєму представнику, який не був безпосереднім учасником спірних відносин. При цьому вказувалося про те, що судом конкретно не зFясовано сам факт правопорушення, оскільки процитовано акт від 19.01.2017, де чітко не наведено площу самовільно зайнятої земельної ділянки F "орієнтовно на 1 м виступає". Не було тоді ж встановлено відсутності межових знаків, що згідно з проектом землеустрою було передано на зберігання позивачу, яких повинно існувати чотири одиниці.

Не дав чіткої і повної відповіді на дані питання і експерт у призначеній судом земельно-технічній експертизі. Тому, на її думку, дані межові знаки при перенесенні меж ділянки в натуру (на місцевість) не встановлювалися, а відтак не зFясовано, де саме знаходиться межа між суміжними ділянками.

Зазначалося, що відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92 для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни потрібно приймати не менше 1, 0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. З огляду на це вважала, що дані вимоги не збігаються з обставинами справи, адже межа між ділянками проходить через приміщення погреба. Цей факт позивачем було приховано.

Крім того, хибними є твердження суду, які ґрунтуються на неправильному повідомленні судового експерта ПП "Експерт-Рівне-Консалт" F126 від 05.04.2018 щодо підстав непроведення земельно-технічної експертизи, а саме через відсутність у технічній документації з землеустрою каталогу координат. При цьому посилається на те, що експерту надавалися копії технічної документації з землеустрою, а також безпосередні оригінали цієї документації, де міститься каталог координат в чистовому та чорновому (робочому) варіантах.

Зважаючи на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове F про задоволення зустрічного позову та про відмову в задоволенні первісного позову.

У поданому відзиві позивач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення F без змін. При цьому покликався на необґрунтованість доводів заявника про скасування оскаржуваного рішення, оскільки вона помилково стверджує про іншу земельну ділянку, яка не входить до предмету доказування. Вважає, що спірні відносини не можуть ґрунтуватися на показаннях свідків - як на тому наполягає ОСОБА_2

Щодо відсутності межових знаків на спірній ділянці, то вказує про їх наявність, що підтверджується відповідними письмовими доказами.

Вважає, що судову земельно-технічну експертизу, яка була призначена судом, не виконано через ненадання відповідачем правовстановлюючих документів на земельні ділянки по вулиці Дачна, 2, в м. Сарни Рівненської області. Натомість відповідну документацію позивач надав експерту. Тобто саме через ненадання ОСОБА_2 матеріалів унеможливлено виконання судової експертизи.

Окрім того, перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку передбачений ст. 140 ЗК України. Між тим, такої підстави припинення права власності на земельну ділянку як скасування рішення органу місцевого самоврядування, на основі якого видано державний акт про право власності на землю, земельним законодавством не визначено. Такі тези містяться у постанові Верховного Суду України від 12.09.2012 у справі F 6-71цс12 та абз. другому п. 8 постанові Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 F 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Задовольняючи частково вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив із їх доведеності та обґрунтованості, оскільки встановлено факт порушення права ОСОБА_3 на земельну ділянку через її самовільне зайняття ОСОБА_2

Як зFясовано судом, ОСОБА_3 належать на праві власності дві земельні ділянки F площею 0, 10 га з цільовим призначенням "Для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд" і 0, 901 га з цільовим призначенням"Для садівництва" в м. Сарни Рівненської області по вулиці Дачна, 4, що стверджено відповідними державними актами про право власності на землю серії ЯЖ F285590 від 28 квітня 2009 року та серії ЯЖ F285591.

Рішенням Сарненської міської ради Рівненської області F121 від 29 січня 2016 року "Про надання дозволу громадянам на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в межах м. Сарни" ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в м. Сарни Рівненської області по вулиці Дачна, 2, загальною площею 0, 10 га з цільовим призначенням "Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На даній ділянці розміщено жилий будинок, який на праві власності належить відповідачу, що підтверджено відповідним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2014 року.

З акту про встановлення порушень меж земельної ділянки від 19 січня 2017 року, що складений комісією Сарненської міської ради, видно, що ОСОБА_2 самовільно встановила паркан, який орієнтовно на 1 м виступає на земельну ділянку позивача. Цим актом відповідачу рекомендовано добровільно усунути порушення меж земельної ділянки по вулиці Дачна, 4, в м. Сарни та встановити огорожу між землеволодіннями відповідно до державного акту та права власності на ділянки.

25 січня 2017 року у відповідь на звернення ОСОБА_3 Сарненською міською радою своїм листом F02/16-138 повідомлено, що Виконавчий комітет органу міського самоврядування за участі депутатів та представників землевпорядних організацій, які виготовляли документи на земельні ділянки по вулиці Дачна, 2 і 4, в м. Сарни власник земельної ділянки за F2 самовільно встановив паркан, який заходить на ділянку позивача, що порушує права власника цієї ділянки.

Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 91, 96, 152 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобовFязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів і дотримуватися правил добросусідства. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повFязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З розFяснень, даних Пленумом Верховного Суду України у пункті 7 своєї постанови від 12 червня 2009 року F2 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", вбачається, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (стаття 16 ЦК України).

Повно і правильно зFясувавши обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні спірних відносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд попередньої інстанції обґрунтовано зобовFязав ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки з цільовим призначенням "Для ведення садівництва" та знести самовільно збудовану огорожу. Також при цьому підставно відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про хибність висновків суду, то з ними погодитися не можна через їх необгрунтованість.

Правильно районним судом ураховано і ненадання відповідачем на пропозицію експерта технічної документації щодо належної земельної ділянки.

Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Тобто порушення субFєктивних прав позивача на землю, окрім перевірених та оцінених доказів у справі, також стверджується і тією обставиною, що відповідач відмовилася надати необхідні експерту для проведення земельно-технічної експертизи документи.

Не заслуговують на увагу і аргументи про порушення судом норм процесуального права.

Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обовFязково підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Частина третя цієї статті містить перелік випадків, коли такі порушення є обовFязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Між тим, будь-яких доказів, які б вказували про наявність процесуально-правових дефектів, що спонукували би до скасування оскаржуваного рішення, відповідач не навела, в матеріалах справи відсутні, а апеляційним судом їх не було здобуто.

Не можна погодитися і з покликаннями автора апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, адже спростовуються правильністю висновків суду про часткове задоволення позову.

Решта доводів ОСОБА_2 про помилковість рішення суду колегією суддів визнаються такими, що не ґрунтуються на обставинах справи і суперечать вимогам закону.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель і гарантій прав на землю відповідно до ст. 5 ЗК України є одними із принципів земельного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року F3-рп/2003).

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є постановлення оскаржуваного рішення судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374-375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Сарненського районного суду від 12 грудня 2018 року F без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: о 13 год. 50 хв. 14.05.2019

Головуючий: С.В.Хилевич

Судді: Н.В.Бондаренко

ОСОБА_8