Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 320/7701/16

провадження № 61-41491св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Фаловська І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області в складі судді Гончар М. С., від 16 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст вимог позову

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в складі судді Міщенко Т. М. від 20 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у даній справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 122 ЦПК України у попередній редакції.

Вчинені позивачем дії щодо оскарження судового рішення суду першої інстанції

Не погоджуючись із вказаною ухвалою судді суду першої інстанції, 10 квітня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження останньої.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області в складі судді Гончар М. С. від 17 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 10 квітня 2018 року залишено без руху. Встановлено строк для зазначення апеляційному суду інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції, надання документів, на підставі яких суд апеляційної інстанції може звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору або надання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

02 травня 2018 року на адресу апеляційного суду Запорізької області повернувся конверт, який направлявся ОСОБА_1, з копією ухвали апеляційного судуЗапорізької області від 17 квітня 2018 року, із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

04 травня 2018 року ухвала апеляційного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року повторно надіслана ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області в складі судді Гончар М. С., від 16 липня 2018 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору у розмірі 704,80 грн за подання нею апеляційної скарги на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року. Визнано інші наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року у даній справі відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції отримана ОСОБА_1 24 листопада 2017 року, остання мала можливість визначитись зі своїми правами та в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу, однак подала апеляційну скаргу 10 квітня 2018 року і не зазначила поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність у скаржника поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд не забезпечив скаржнику право на апеляційний перегляд судового рішення і право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності та необґрунтованості оскарженої ухвали апеляційного суду в частині вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання нею апеляційної скарги, у зв'язку із чим ухвала апеляційного суду в указаній частині Верховним Судом не переглядається в силу вимог статті 400 ЦПК України.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Обставини, які вбачаються із досліджених апеляційним судом матеріалів справи щодо руху справи у суді апеляційної інстанції

Апеляційним судом установлено, що ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, якою ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у даній справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 122 ЦПК України у попередній редакції постановлена 20 березня 2017 року.

ОСОБА_1 не була присутня у суді першої інстанції під час вирішення питання щодо відкриття провадження у даній справі.

Матеріали справи не містять доказів надіслання ОСОБА_1 копії ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції вважав, що копію указаної ухвали ОСОБА_1 отримала 24 листопада 2017 року.

Разом з тим, у досліджених апеляційним судом матеріалах справи відсутні докази особистого подання ОСОБА_1 чи надіслання суду заяви на отримання копії ухвали суду першої інстанції, а також отримання останньою 24 листопада 2017 року копії відповідної ухвали.

Оригінал розписки про отримання 24 листопада 2017 року ОСОБА_1 копії ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року в матеріалах справи відсутній.

Копія листа голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про надіслання на ім'я ОСОБА_1, серед іншого, указаної ухвали районного суду, яка містить запис «згідно мого запиту я отримала 7 шт. нижчезазначених» не є належним підтвердженням отримання позивачем 24 листопада 2017 року копії ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року.

Разом з тим, у досліджених апеляційним судом матеріалах справи є заява ОСОБА_1 про отримання ухвал суду, яка на звороті містить розписку останньої про отримання 06 квітня 2018 року ухвали суду від 20 березня 2017 року.

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вказав на те, що ОСОБА_1 пропустила строк на подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції і не надала суду доказів поважності причин пропуску такого строку, у зв'язку із чим ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2018 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року у даній справі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2018 року, в частині, яка переглядається, не відповідає.

У статті 8 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, якою ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у даній справі постановлена 20 березня 2017 року.

ОСОБА_1 не була присутня у суді першої інстанції під час вирішення питання щодо відкриття провадження у даній справі.

Матеріали справи не містять доказів надіслання ОСОБА_1 копії ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року.

Згідно матеріалів справи, які досліджувалися апеляційним судом, копію ухвали районного суду ОСОБА_1 отримала 06 квітня 2018 року.

Доказів отримання позивачем указаної ухвали районного суду в інший день матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга на указану ухвалу районного суду подана 10 квітня 2018 року.

Згідно пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана 10 квітня 2018 року, апеляційний суд вірно керувався нормами ЦПК України у редакції, що діяла з 15 грудня 2017 року.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Разом з тим, положення закону щодо строку на апеляційне оскарження судових рішень визначені у статті 354 ЦПК України.

Так, згідно пункту 2 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скаргаОСОБА_1 на ухвалу районного суду була подана на четвертий день з дня вручення останній відповідної ухвали суду, тобто в межах строку, з яким положення пункту 2 частини другої статті 354 ЦПК України пов'язують право відповідного учасник справи на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Указане залишилося поза увагою суду апеляційної інстанції, у зв'язку із чим висновок апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустила строк на оскарження ухвали районного суду і такий строк не підлягає поновленню не відповідає не відповідає принципу верховенства права, Конституції України та указаним вище положенням норм процесуального права.

Згідно вимог частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 409, 411, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2018 року в частині вирішення питання щодо поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження судового рішення районного суду та відкриття апеляційного провадження у даній справі скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

І.М. Фаловська

С. П. Штелик