Ухвала

19 липня 2019 року

м. Київ

справа № 334/6163/17

провадження № 61-13102ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Запоріжринок» про скасування наказів про винесення догани та звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року в указаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки до касаційної скарги заявником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, що є порушенням вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Окрім цього вбачається, що предметом позову є також скасування наказів про винесення догани та звільнення, відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням наведеного, заявник не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленими ним позовними вимогами щодо скасування наказів про винесення догани та звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібстаном на 01 січня 2017 року становив 1 600 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»).

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 вказаного закону (в редакції, чинній на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом) передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що складає 640 гривень.

Згідно із частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у вказаній редакції) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 вказаного закону (в редакції, чинній на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом) передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

У зв`язку з наведеним, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному виходячи із суми 28 800 грн (3200 х 9 місяців), яка стягувалася за час вимушеного прогулу (за вимогу майнового характеру) та із суми моральної шкоди, яку позивач оцінив у розмірі 25 650 грн, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 640 грн, а також 640 грн - за вимогу немайнового характеру (скасування наказів про винесення догани та звільнення).

Таким чином, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 2 560 грн (200 % * (640 грн + 640 грн)).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Заявник у касаційній скарзі просить скасувати рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У порушення пунктів 4 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не сформульовано клопотання відносно судового рішення суду апеляційної інстанції, ухваленого за результатами перегляду судового рішення суду першої інстанції, яким залишено без змін рішення суду першої інстанції.

Також, у порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено адресу електронної пошти ОСОБА_1 та не вказано про її відсутність.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити відомості щодо його адреси електронної пошти або зазначити про її відсутність та сформулювати клопотання стосовно судових рішень, що оскаржуються.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 12 квітня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Запоріжринок» про скасування наказів про винесення догани та звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький