Справа № 172/312/19
Провадження № 2/172/233/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі: секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно з державним актом серії НОМЕР_2 він має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,266 га. 10 березня 2015 року між ним та ТОВ «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди землі строком на 7 років. За кожен рік використання землі орендар повинен виплачувати орендну плату у грошовій формі в розмірі 9555 грн. з урахуванням індексації до 20 серпня поточного року оренди (перша частина), не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата (друга частина). Однак, відповідачем за період 2017-2018 років орендна плата не виплачувалась ані до 20 серпня, ані до 20 грудня. Просить суд розірвати вказаний договір оренди земельної ділянки та стягнути судові витрати по справі – судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді від 20.03.2019 року провадження у справі відкрито та постановлено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Учасники справи в судове засідання не з’явились.

Представник позивача ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Халинбаджах А.В. надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, надавши письмові пояснення та копії відомостей про отримання позивачем орендної плати за 2017-2018 роки.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

На підставі Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 5,266 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1.

10 березня 2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди землі площею 5,266 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області строком на 7 років.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов’язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов’язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об’єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору оренди землі визначено, що орендна плата по бажанню орендодавця може виплачуватись як у грошовій формі, так і у натуральному або відробітковому вираженні, в поєднанні різних форм орендної плати. За кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 9555 гривень з урахуванням індексації до 20 серпня поточного року оренди (перша частина), не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата (друга частина). Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (а.с. 9).

Відповідно до пункту 12.3 договору оренди землі, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом (а.с. 10).

З наданих представником відповідача копій платіжної відомості та відомостей на виплату готівки за грудень 2018 року і за 02.04.2019 року видно, що ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Дніпроагроальянс» грошові кошти в сумі 7690 грн., 11065 грн. та 4320 грн. відповідно (а.с. 21, 23-24). На одній платіжній відомості від руки у верхньому правому куті невідомою особою здійснено напис "23.08.17" хоча сама відомість у відповідних графах не містить жодних дат виплати коштів. На відомості на виплату готівки за грудень 2018 року в полі «У касу для оплати у строк» зазначено з 15.02.2019 по 15.02.2019 року, а на іншій відомості зазначено – «за 02.04.2019 року». Крім того, у всіх вищевказаних документах взагалі відсутнє призначення платежу, зокрема не вказано, що кошти виплачені як орендна плата за відповідний період.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем порушено строки сплати орендної плати у терміни, визначені договором про оренду землі від 10.03.2015 року - до 20 серпня поточного року оренди та не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата так як фактично коштти сплачено значно пізніше.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі у зв’язку із порушенням товариством свого обов’язку щодо систематичної виплати орендної плати на протязі 2017-2018 років, оскільки сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору, тоді як ОСОБА_1 є жителем сільської місцевості, де орендна плата за землю є чи не єдиним джерелом доходу.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд не може погодитися з доводами представника відповідача про те, що товариством фактично сплачена орендна плата за 2017-2018 роки, в тому числі й під час розгляду справи в суді, а тому відсутні підстави для розірвання договору, оскільки така позиція суперечить вимогам чинного законодаства України.

Крім того, відповідно до вимог частини першої статті 537 ЦК України товариство мало можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо кредитор відмовлявся прийняти належне виконаня зобов'язання, але не здійснило цього.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року № 484/301/18, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов’язковою для всіх судів України.

Таким чином, на підставі достовірних, належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, не підлягає задоволенню стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн., оскільки позивачем в порушення вимог статті 137 ЦПК України не надано на підтвердження вказаних понесених судових витрат договір про надання правничої допомоги, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141 ЗК України, Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди землі – задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі площею 5,266 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 10 березня 2015 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» та ОСОБА_1.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк