Номер провадження 2/225/644/2019
Єдиний унікальний номер судової справи225/2357/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. м.Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Скиба М.М., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про надання дозволу на виїзд за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про надання дозволу на виїзд за межі України.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 176 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак позивачем не зазначено в позовній заяві офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін за наявності; крім того не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, позивача та відповідача, а також номери засобів зв'язку з відповідачем; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв'язку з третьою особою.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1). Письмові докази подають в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.3). Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4). Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вимог ст. 95 ЦПК України додані до заяви документи не засвідчені належним чином.

Немає підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), передбачається, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З аналізу вищевказаних положень випливає, що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування, у тому числі у відповідній державі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 3 Конвенції Об'єднаних націй Про права дитини (ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначити відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, визначити надання одноразового дозволу на виїзд неповнолітнього за кордон без згоди та супроводу одного із батьків з визначенням його початку і закінчення, а не на неодноразові виїзди без визначення країни та проміжку часу, дослідити докази необхідності виїзду дитини за кордон та обґрунтування терміну виїзду. (Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.07.2010 року).

Дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди батька не позбавленого батьківських прав надається кожного разу окремо (тобто на кожен раз), при цьому в дозволі зазначається країна місце перебування та строк, на який дитина буде знаходитися за кордоном.

Позивачем ставиться питання про надання тимчасового дозволу неповнолітнім дітям на виїзд за межі України, а також на в'їзд та виїзд на тимчасово окуповану територію України, однак позивач не зазначно державу, до якої має намір прямувати та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про надання дозволу на виїзд за межі України залишити без руху з наданням строку який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, а саме: подати позовну заяву в новій редакції, яка за формою та змістом відповідатиме вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, окрім того чітко вказати в позовній заяві державу, до якої має намір прямувати та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі неповнолітніх дітей із зазначенням орієнтовної дати перетинання кордону України в обох напрямках, також надати її копій та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб засвідчити належним чином.

Роз’яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Скиба