Номер провадження: 22-ц/813/1994/19
Номер справи місцевого суду: 504/2824/17
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач Головне територіальне управління юстиції в Одеській області,

відповідач - Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса,

відповідач - Державне підприємство «СЕТАМ»,

третя особа - Приватний нотаріус Драгой Наталія Іллівна,

третя особа Красносільська сільська рада Комінтернівського району Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційні скарги Державного підприємства «СЕТАМ» та представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 січня 2018 року у складі судді Вінської Н.В.,

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати незаконними дії старшого державного виконавця Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Бабіча В.І. щодо передачі арештованого нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , на електронні торги; визнати недійсним та скасувати протокол №4220605, щодо проведення електронних торгів від 15.12.2016 року з реалізації житлового будинку; визнати недійсним та скасувати результати електронних торгів, оформлених протоколом №220605 проведення електронних торгів від 15.12.2016 року по лоту №184737 з реалізації вказаного житлового будинку; визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 21.12.2016 року за виконавчим листом №523/2925/13 у виконавчому провадженні №41878062; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання на електронних торгах житлового будинку № АДРЕСА_2 , виданого 30.12.2016 року Приватним нотаріусом Драгой Н.І.; визнати право власності на зазначений житловий будинок за ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні у Суворовському ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавчий лист №523/2925/13, виданий 28.01.2014 року Суворовським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошової суми у розмірі 170621,66 гривень.

В процесі проведення виконавчих дій, старшим державним виконавцем Бабічем В.І., призначено суб`єкта оціночної діяльності, який 13.07.2016 року надав звіт про незалежну оцінку майна, щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач не погодився із вартістю, яка встановлена у вказаному звіті та звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та заявою про забезпечення скарги.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2016 року зупинено передачу на реалізацію житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , до вирішення справи по суті.

Проте, ігноруючи заборону суду, державний виконавець продовжив передачу зазначеного житлового будинку на реалізацію, що призвело до реалізації майна з прилюдних торгів та подальшої реєстрації права власності за переможцем торгів ОСОБА_2 .

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано протокол №4220605 щодо проведення електронних торгів від 15.12.2016 року з реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано результати електронних торгів, оформлених протоколом №220605 проведення електронних торгів проведення електронних торгів від 15.12.2016 року по лоту №184737 з реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано акт державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 21.12.2016 року за виконавчим листом №523/2925/13 від 28.01.2014 року у виконавчому провадженні №41878062.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про придбання на електронних торгах житлового будинку АДРЕСА_1 з прилюдних торгів, серія та номер: 1266, видане 30.12.2016 р. приватним нотаріусом Драгой Н.І.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що при реалізації арештованого нерухомого майна державним виконавцем було порушено порядок реалізації майна, оскільки існувала пряма заборона суду на передачу майна на реалізацію та порушення з боку державного виконавця є суттєвими та порушують права і законні інтереси позивача.

Вказане рішення суду оскаржують в апеляційному порядку ДП «СЕТАМ» та ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3

В скарзі ДП «СЕТАМ» з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Основними доводами апеляційної скарги є посилання на те, що про наявність ухвали суду, якою зупинено передачу на реалізацію житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , до вирішення справи по суті ДП «СЕТАМ» обізнано не було. Крім того, посилається на те, що відсутні встановлені законом обов`язки ДП «СЕТАМ» перевіряти наявність обтяження майна боржника. Посилаючись на порушення збоку державного виконавця, апелянт зазначає, що жодного порушення правил проведення електронних торгів збоку ДП «СЕТАМ» допущено не було, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил електронних торгів мають самостійний спосіб оскарження.

ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, якою, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить суд судове рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким зупинити провадження по справі №504/2824/17 до розгляду справи №523/15754/16-ц (4с/523/55/17) по суті Верховним Судом за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 травня 2017 року за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бабіча В.І., заінтересованої особи: ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що справа №523/15754/16-ц (4с/523/55/17) в рамках якої була постановлена ухвала про заборону суду на передачу майна на реалізацію досі не розглянута по суті.

На вказані апеляційні скарги представником ОСОБА_1 - адвокатом Погорілим О.В. був наданий відзив, в якому ним заперечується проти задоволення апеляційних скарг з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Посилається на обов`язковість виконання судового рішення, а саме, ухвали про забезпечення позову та просить апеляційні скарги залишити без задоволення, судове рішення залишити без змін.

Також у відзиві зазначено, що ухвала чинна на час розгляду справи та не скасована.

Інші сторони судове рішення не оскаржували.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.09.2018 року у складі судді Кононенко Н.А. відкрито провадження у справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.09.2018 року у складі суддів Кононенко Н.А., Калараша А.А., Сегеди С.М. справу призначено до розгляду.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 статті 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 року №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні апеляційного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.01.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого судді Журавльова О.Г., Комлевої О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2019 року справу прийнято до провадження колегії суддів та призначено до розгляду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг та заперечень на них, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ДП «СЕТАМ» підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 подану через представника ОСОБА_3 без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що при реалізації арештованого нерухомого майна державним виконавцем було порушено порядок реалізації майна, оскільки існувала пряма заборона суду на передачу майна на реалізацію та порушення з боку державного виконавця є суттєвими та порушують права і законні інтереси позивача.

Судова колегія не погоджується з даними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на примусовому виконанні у Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеси, перебуває виконавчий лист, виданий 28.01.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошової суми в розмірі 170621,66 грн. (а.с.84-85).

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, було проведено оцінку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.20, 69, 70).

Не погодившись із проведеною оцінкою, ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії державного виконавця та заявою про забезпечення скарги (а.с.11-15).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2016 у справі №523/15754/16-ц, зупинено передачу на реалізацію житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті (а.с.19).

З копії протоколу №220605 проведення електронних торгів вбачається, що 15.12.2016 року відбулися торги, за результатами яких ОСОБА_2 придбала житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 а за 81812,00 грн. (а.с.16).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 30.12.2016 року приватним нотаріусом Драгой Н.І. на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Згідно п.п. 3, 4 розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року №1404-УІІІ «Про виконавче провадження» - копія акту опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Отже, державне підприємство «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 2 розділу XI Порядку підставами для зупинення електронних торги (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є, зокрема, рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках визначених Законом України «Про виконавче провадження» тощо.

Проте матеріалами справи не підтверджено, що на час проведення торгів до ДП «СЕТАМ» надходила ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 03.11.2016 року у справі №523/15754/16-ц, якою було зупинено передачу на реалізацію майна та постанова державного виконавця про зупинення вчиненні виконавчих дій.

У відповідності до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Частиною 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Таким чином, у разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення про такі результати.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Цей висновок узгоджується і з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів.

Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року затверджено Порядок реалізації арештованого майна (Порядок), яким визначено правила проведення прилюдних торгів.

Аналіз положень «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Таким чином, дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року по справі №910/10136/17, постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №490/5475/15, постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 у справі №6-116цс12.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 06.04.2016 року по справі №3-242цс16, відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Оскільки встановлено, матеріалами справи підтверджено, що жодного порушення правил проведення електронних торгів збоку ДП «СЕТАМ» допущено не було, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил електронних торгів мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб, томуправових підстав для задоволення позову немає.

З цих підстав, висновок суду про те, що при реалізації арештованого нерухомого майна державним виконавцем було порушено порядок реалізації майна, оскільки існувала пряма заборона суду на передачу майна на реалізацію та порушення з боку державного виконавця є помилковим.

При цьому апеляційним судом також враховано, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.05.2017 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби ГТ управління юстиції в Одеській області Бабіч В.І., заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 було залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04.05.2017 року залишено без змін.

Вказані обставини також спростовують висновки суду першої інстанції, що при реалізації арештованого нерухомого майна державним виконавцем було порушено порядок реалізації майна, оскільки існувала пряма заборона суду на передачу майна на реалізацію та порушення з боку державного виконавця є суттєвими та порушують права і законні інтереси позивача.

Разом з тим, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 щодо не вирішення вказаної цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби ГТ управління юстиції в Одеській області Бабіч В.І., заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 судом касаційної інстанції, як на підставу скасування рішення суду є безпідставними, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України).

Таким чином, висновки районного суду не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги ДП «СЕТАМ» було сплачено судовий збір в сумі 6343,20 грн. (шість тисяч триста сорок три гривні 20 коп.) (а.с.129).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що апеляційна скарга ДП «СЕТАМ» підлягає задоволенню, сума сплаченого апелянтом судового збору підлягає стягненню з позивача.

Оскільки апеляційна скарга представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, сплачений апелянтом судовий збір стягненню з позивача не підлягає.

Керуючись ст. ст. 141, 268, 367, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 січня 2018 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства «Сєтам», за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Драгой Наталії Іллівни, Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання дій старшого державного виконавця незаконними та визнання права власності на майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 07.02.2001 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь Державного підприємства «СЕТАМ» сплачений судовий збір в сумі 6343,20 грн. (шість тисяч триста сорок три гривні 20 коп.).

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 11.07.2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець