ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/510/19
Номер провадження 2/292/150/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
14 травня 2019 року смт.Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Суддя- Гуц О.В.
секретар судового засідання Риданова Г.В.
у цивільній справі в порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного Товариства Комерційного Банка "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
У квітні 2019 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав Заяву № б/н від 05.10.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом ОСОБА_2 у заяві.
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Власник картрахунку зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору.
АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов"язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Ухвалою судді від 23.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін на 14.05.2019 року о 10 годині 40 хвилин.
В судове засідання представник позивача не з"явився, надіслав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з»явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки та копії позовної заяви з доданими копіями документів, які ОСОБА_2 отримав особисто 06.05.2019 року.
З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутно
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження .
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, підписуючи анкету-заяву фактично погодився на те, що підписана заява разом із запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до вищевказаного кредитного договору №б/н від 05.10.2012 року, відповідачу надано кредит в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
В ст.599 ЦК України зазначається, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки.
АТ КБ "Приват Банк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов"язань за Договором, на вимогу банку клієнт зобов"язаний виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.
Як вказано в п.2.1.1.12.6.1 Договору при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених трафіків, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.
Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору , а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідачем зобов"язання за вказаним договором не виконано.
Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, договір є обов’язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Разом з тим, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача штрафів - 500 грн. та 815,89 грн. за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки договором передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне й те саме порушення.
Так, за прострочення виконання зобов'язання кредитним договором передбачено як стягнення пені, так і штрафів - 500 грн. та 815,89 грн., що є порушенням ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Із матеріалів справи випливає, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штрафи. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Тому штрафи в розмірі 500 грн. та 815,89 грн. не підлягають до стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 211, 247, 263-265, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.11, 526, 527, 530, 610, 611, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позов Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідачу, який не з"явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.15.5 та п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. В. Гуц