ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/3722/18

Головуючий у першій інстанції - Іванюк Т. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/897/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Петрівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу:

законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, -

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, в якому просила визначити їй додатковий строк протягом 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 .

Позов обґрунтовувала тим, що після смерті її матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до якої входить будинок в АДРЕСА_1 . Померла постійно проживала та була зареєстрована у будинку за вищевказаною адресою і на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мала склад сім`ї: ОСОБА_5 , син, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном склавши заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Позивачка зазначала, що є єдиною спадкоємицею за заповітом на вказану спадщину після смерті матері і спадкоємці за законом, які мають право на обов`язкову частку в даній спадщині відсутні та ніхто на неї не претендує. Упродовж встановленого законом строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері оскільки не знала про наявність усього спадкового майна та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (самого заповіту), про що остання дізналась нещодавно та випадково. Вказані причини позивачка вважає істотними і поважними.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2018 року позов задоволено; визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю шість місяців для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалення рішення без додержання норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поза увагою суду залишився той факт, що брат позивачки ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті їх матері ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законодавством строк не заявив про відмову від неї.

Заявниця наголошує, що судом першої інстанції не було з`ясовано, а позивачкою було приховано від суду наявність спадкоємця на обов`язкову частку спадкового майна - доньки померлого неповнолітньої ОСОБА_2 , в результаті чого неповнолітня дитина не була залучена до участі у справі та не могла захистити свої права.

Оскаржуване рішення завдає заявниці шкоди, оскільки неповнолітня ОСОБА_2 втрачає право на спадкування частини майна після смерті батька. Позивачка свідомо не вказала у позові про існування неповнолітньої доньки померлого брата та своїми діями намагається звести до мінімуму частку останньої у спадковому майні.

Заявниця зазначає, що позивачка знала про смерть своєї матері і навіть поза існуванням заповіту мала право на успадкування спадкового майна відповідно до положень ст. 1261 ЦК України як спадкоємець першої черги, оскільки є донькою померлої, проте в межах шестимісячного строку після її смерті із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори не звернулась. Зазначена позивачкою причина пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини не є поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 - адвоката Гуца А.М., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом на визначену спадщину після смерті матері, ОСОБА_4 ; спадкоємці за законом, які мають право на обов`язкову частку в даній спадщині, відсутні та ніхто на неї не претендує. Позивачка із поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, незнання про наявність спадкового майна, відсутність правовстановлюючих документів (заповіту) - саме це стало причиною і перешкодило позивачці своєчасно звернутися до нотаріальної контори та призвело до порушення її права з приводу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Однак з такими висновками районного суду не може погодитись апеляційний суд, через порушення судом норм процесуального права при ухваленні рішення.

Судом у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 (а.с. 7, 12).

За життя ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений 16.01.2006 секретарем Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, відповідно до якого усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона по закону буде мати право заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с. 8, 11).

Згідно повідомлення Козелецької районної державної нотаріальної контори від 22.10.2018 спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 не заводилась (а.с. 19-20)

З довідки виконавчого комітету Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 226 від 10.10.2018 вбачається, що ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , і на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мала склад сім`ї: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 10).

За життя ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений 16.01.2006 секретарем Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, відповідно до якого усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він по закону буде мати право заповів ОСОБА_1 (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_5 за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа щодо майна померлого.

Згідно довідки виконавчого комітету Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 54 від 25.03.2019 ОСОБА_5 проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 і на день смерті проживав один (а.с. 49).

За довідкою Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 56 від 25.03.2019 будинок, який знаходиться в с. Мостище (Петрівське) Козелецького району Чернігівської області відноситься до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 в ньому проживали і були зареєстровані: ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , дружина, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , син, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 50).

Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1258, ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України син померлої ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого строку не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 мав неповнолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка в силу приписів ч. 1 ст. 1241, ст. 1261 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині та відноситься до першої черги спадкоємців за законом (а.с. 41-44, 47-48).

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , тобто вже після смерті свого брата ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який за життя прийняв спадщину матері.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_2 до участі у справі не була залучена.

Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.

Таким чином, по захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Із викладеного вище вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визначено додатковий строк протягом шести місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , без урахування того, що все спадкове майно фактично прийняв син померлої матері ОСОБА_5 відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, як такий, що постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини.

Таким чином, висновок районного суду про те, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом на спадщину після смерті матері, ОСОБА_4 ; спадкоємці за законом, які мають право на обов`язкову частку в даній спадщині відсутні та ніхто на неї не претендує, є помилковим і таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки такою особою є неповнолітня ОСОБА_2 , яка участі у справі не брала, а суд вирішив питання про її права.

Враховуючи, що районний суд розглянув справу без участі неповнолітньої ОСОБА_2 , участь якої у справі є необхідною, а апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо залучення до участі в справі іншої особи як належного відповідача або співвідповідача, колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості вирішувати питання про їх права та обов`язки шляхом ухвалення нового рішення.

Таким чином, рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, які стосуються обґрунтованості позову, доведеності обставин, що підлягають доказуванню, інших обставин по суті спору не підлягають перевірці за наявності процесуальних порушень та не впливають на висновок про необхідність відмови у задоволенні позову. Позов у справі за відсутності належного відповідача не міг бути вирішений по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 липня 2019 року.

Головуючий Судді: