Провадження № 22-ц/801/1233/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

14 травня 2019 року

Справа № 127/23007/16-ц

м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Матківської М.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2018 року у цивільній справі № 127/23007/16-ц за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2018 року у цивільній справі № 127/23007/16-ц.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , вважаю, що скаргу слід залишити без розгляду з огляду на таке.

Апеляційна скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми і змісту апеляційної скарги, передбаченим приписам ст. 356 ЦПК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 неодноразово використовує нецензурну лексику, лайливо характеризує суддів та їх роботу.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, апеляційних скаргах, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Відповідно до положень частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі неодноразово нецензурно, використовуючи лайливі слова, характеризував суддів судів першої та апеляційної інстанції та їх роботу, апеляційний суд вважає такі дії відповідача виявом неповаги до суду й інших учасників процесу та констатує, що подання такої апеляційної скарги є зловживанням ним його процесуальним правом, невиконанням обов'язку керуватися завданням цивільного судочинства, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без розгляду.

Зазначене не позбавляє відповідача за наявності підстав права подати апеляційну скаргу на судове рішення, добросовісно користуючись цим правом, тобто, керуючись завданням цивільного судочинства, не використовуючи нецензурну лексику, виявляючи повагу до суду, учасників судового процесу та виконуючи інші вимоги чинного законодавства.

Керуючись ст. 44 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2018 року у цивільній справі № 127/23007/16-ц за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя М.В. Матківська