Справа F 302/540/19
У Х В А Л А

13.05.2019

смт.Міжгір'я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батьківство ОСОБА_1 з актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,-

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2019 р. в суд подано зазначену позовну заяву з указаними вимогами, яка підписана від імені ОСОБА_1 його довірителем ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом Російської ОСОБА_5 Адреєвою 08.01.2018 р., зі строком дії протягом трьох років з дати посвідчення.

Заява підлягає поверненню з огляду на такі підстави та обґрунтування.

Згідно з ст. 185 ч.4 п.1 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заява підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Стаття 58 ч.1 ЦПК України передбачає, що сторона, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Згідно з статтею 60 ч.1 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до положень ч.2 цієї ж норми закону під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла 18 років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 ЦПК України.

Стаття 131 – 2 Конституції України передбачає, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів; у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У відповідності до підпункту 11 пункту 16-1 Розділу ХУ Перехідні Положення Конституції представництво за положеннями статті 131-2 Конституції України здійснюється виключно адвокатами, зокрема у судах першої інстанції – з 01.01.2019 року.

Стаття 274 ЦПК України регламентує справи, що розглядаються у порядку спрощеного провадження, а саме: малозначні справи, що виникають з трудових відносин; будь-які інші справи, віднесені до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у ч.4 цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг і характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного провадження. Згідно з ч.4 пунктом 1 цієї ж норми процесуального закону в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, зокрема у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

За змістом позовних вимог, зазначених та обґрунтованих у заяві, ці вимоги виникли з сімейних відносин (статті 136, 124,122, 126, 127 СК України), на застосування яких покликається ініціатор позову. Окрім цього, в позові ставиться питання проведення підготовчого провадження для призначення судово-генетичної експертизи та вирішення питання витребування доказів.

Отже, за змістом позовних вимог, їх видом та обґрунтуванням позову справа відноситься до справ позовного загального провадження і не може бути розглянута в порядку спрощеного провадження внаслідок прямої заборони в процесуальному законі.

Особа, яка підписала позовну заяву від імені позивача, є довірителем позивача за довіреністю і не має статусу адвоката чи законного представника.

На підставі встановленого суддя дійшов висновку, що до суду звернулась особа, яка не має права звертатися за захистом інтересів позивача, відповідно до положень статті 4 ч.2 ЦПК України (у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб) та положень ч.2 статті 15 ЦПК України (представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків , встановлених законом).

Керуючись статтями 185 , 260,261.353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Повернути позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_4.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом п’ятнадцяти днів з дня її проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя:

ОСОБА_6