Провадження № 2/185/1452/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ПУМБ» в якому просить визнати недійсним кредитний договір, укладений 27 серпня 2012 року між ним та ПАТ «ОСОБА_3 Капітал».

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 27 серпня 2012 року між позивачем та ПАТ «ОСОБА_3 Капітал» був укладений кредитний договір, за умовами якого, банк зобовFязувався надати позивачу кредит в розмірі 8000 гривень на споживчі цілі. Відповідно до листа від 15 квітня 2013 року АТ «ОСОБА_3 Капітал» повідомив позивача про те, що з 19.04.2013 року ліміт овердрафту становитиме 10500 гривень. В подальшому, 18 липня 2013 року банк повідомив позивача, що розмір ліміту збільшено до 12800 гривень. Всі збільшення по договору відповідачем здійснювалося в односторонньому порядку. Весь час позивач сумлінно виконував умови договору, сплативши на рахунок банку 23020,20 грн. В жовтні 2018 року позивачу стало відомо про існування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку винесено 05.10.2018 року приватним виконавцем. Після вивчення позивачем умов кредитного договору, останнім було виявлено відсутність суми кредиту та відсоткової ставки, крім того відсутній графік погашення кредиту, що унеможливлює здійснити вірний розрахунок суми заборгованості. У звFязку з тим, що позивач не зміг самотужки порахувати чи правильно банк нараховує його платежі за кредитом, він звернувся до банку надати розFяснення з оплати і зарахування його коштів. На свою заяву позивач отримав усну формальну відповідь, в якій банк не зміг точно вказати суми заборгованості позивача. На даний час позивачем сплачено 23020 гривень, сума кредиту складала 12800 гривень, отже отримані в кредит кошти повністю повернуто. Крім того, кредитний договір не містить чіткого визначення предмета договору (сукупної вартості кредиту), неможливо визначити точний процент по договору, що є істотною умовою для договорів даного виду. Посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просить визнати договір кредиту недійсним.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву в якій просив суд слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зFявився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходили, про причини неявки суду не повідомив. Відзиву або заперечень від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгля справи без участі не з'явившихся сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Підставами даного позову є несправедливість, на думку позивача, умов договору споживчого кредиту, відсутність чіткого визначення предмета договору (сукупної вартості кредиту), неможливість визначення точної процентної ставки по договору.

Аналізуючи положення статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності; по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовFязків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 грудня 2012 року ОСОБА_1 надав акціонерному товариству «ОСОБА_3 Капітал» письмову пропозицію (оферту) укласти договір страхування та договір карткового рахунку, в рамках яких просив: відкрити йому картковий рахунок; випустити платіжну картку міжнародної платіжної системи Master Card; встановити ліміт овердрафту (кредитування) за картковим рахунком, на умовах, визначених в цій пропозиції; оформити страхування майнових інтересів, повFязаних з життям, здоровFям та працездатністю. При цьому, позивачем було визначено межі суми кредиту (овердрафту) - 50000 (пFятдесят тисяч) гривень. Прийнявши пропозицію позивача (акцепт), банком було встановлено процентну ставку за користування овердрафтом в розмірі 36 % річних (а.с.7).

Згідно даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу АТ "ОСОБА_3 Капітал" припинено, правонаступником є акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_2», .

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обFєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається за матеріалів справи, сторони, укладаючи договір карткового рахунку, дійшли істотних умов договору щодо розміру кредиту та відсоткової ставки. При укладенні договору, принцип добросовісності не порушено, умови договору не призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовFязків сторін, не завдають шкоди споживачеві.

Суд також звертає увагу, що згідно письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, між позиачем та банком було укладено договір карткового рахунку саме 21 грудня 2012 року, в той час як відповідач просить визнати недійсним кредитний договір, укладений 27 серпня 2012 року, який не було надано суду. У підготовчому судовому засіданні позивач наполягав на визнанні недійсним саме кредитного договору, укладеного 27 серпня 2012 року. Не зважаючи на те, що позвачем не було надано суду кредитний договір від 27.08.2012, йому було роз'яснено його право заявити відповідні клопотання, проте, він не скористався своїм правом надати суду цей договір або заявити клопотання про його витребування у відповідача. Крім того, суд розглядає справу виключно в межах позовних вимог, які позивачем було уточнені та підтверджені у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст.264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

З наданих позивачем письмових доказів не вбачається того, що ним було укладено з відповідачем або АТ "ОСОБА_3 Капітал" кредитний договір від 27 серпня 2012 року. З наданих позивчем квітанцій та інших розрахункових документів можливо лише встановити, що ним вносилися кошти за кредитною угодою F9961, проте відсутні відомості щодо дати та змісту кредитного договору, який відноситься до зазначеного карткового рахунку, що позбавляє суд можливості надати йому відповідну оцінку.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК УКраїни кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Враховуючи, що від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та те, що він уточнював свій позов та йому була надана можливість під час підготовчого судового засідання надати докази, від позивача не надходило клопотань про витребування доказів, суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів справи.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачем не було надано суду кредитний договір саме від 27 серпня 2012 року, та з огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що підстав для визнання недійсним кредитного договору, укладеного 27 серпня 2012 року між позивачем та ПАТ «ОСОБА_3 Капітал» немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України та вважає, що підстав для стягнення судових витрат з відповідача немає.

Керуючись ст.ст. 12,13,89,141,259,263,264,265,274,279,280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_2» про визнання недійсним кредитного договору від 27 серпня 2012 року F відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя М. М. Перекопський