Справа № 159/6581/18
Провадження № 2/159/336/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (м. Ковель, вул. Наливайка, 83) до ОСОБА_2 (Ковельський район, с. Рокитниця, вул. Жовтнева, 20) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що вона та відповідач з 05.11.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Озерянською сільською радою Турійського району Волинської області. Від вказаного шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач вказує, що з серпня 2018 року сторони припинили шлюбні стосунки та вона була змушена переїхати в наймане житло у м. Ковелі. Причиною припинення шлюбних стосунків стала негативна поведінка відповідача, який постійно зловживає алкогольними напоями та чинить насилля в сімї. Після припинення шлюбних стосунків діти залишилась на матеріальному утриманні позивача. Крім цього, позивач вказує, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але вказаних коштів не достатньо для задоволення потреб дітей, а тому позивач намагалась вирішити питання утримання дітей в добровільному порядку та прохала відповідача збільшити матеріальну допомогу для дітей, однак відповідач категорично відмовляється збільшити суму коштів на утримання дітей.

Враховуючи, що відповідач є працездатним, особою молодого віку, офіційно не працевлаштований, та при цьому має постійне джерело доходів у розмірі понад 10000 гривень щомісячно від надання послуг газоелектрозварювальника у ТзОВ «Верба ВВ», а відтак має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття дітей.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на предявлений позов, з якого вбачається, що він позовні вимоги визнає частково та просить визначити розмір аліментів у сумі 700 грн. на кожну дитину. Зокрема зазначив, що наведені в позові факти є необєктивними, надуманими та не відповідають обставинам справи. Так, відповідач вказує, що позивачем не надано достатніх доказів того, що відповідач має такий розмір доходів, який дозволить сплачувати аліменти в сумі 2000 грн. на кожну дитину. На даний час він працює на посаді авторемонтника з окладом в розмірі 4200 грн., що підтверджується трудовим договором. Крім цього, відповідач вказує, що він всіляко підтримує дітей та в міру можливостей надає кошти для їх потреб, натомість визначення розміру аліментів в сумарному розмірі 6000 грн. поставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки буде перевищувати розмір його заробітної плати.

Позивач подала відповідь на відзив відповідача, в якому виклала свої спростування обставин, викладених у відзиві, та просила позов задовольнити повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 05.11.2004 року, який зареєстровано Озерянською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 03.

Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження.

Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що фактично визнав відповідач у поданому на позов відзиві.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд звертає увагу на те, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідач має вік 38 років, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", у розмірі по 1600 грн. щомісячно на кожну дитину.

Визначений розмір аліментів в сумі 1600 грн. щомісячно на кожну дитину, на переконання суду, буде обєктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Доводи відповідача про його незадовільний матеріальний стан не впливають на першочерговий висновок суду про розмір аліментів, оскільки прожитковий мінімум для дитини відповідного віку значно збільшився, а призначений розмір аліментів не суттєво більший від половини такого прожиткового мінімуму.

За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 18.12.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (м. Ковель, вул. Наливайка, 83) до ОСОБА_2 (Ковельський район, с. Рокитниця, вул. Жовтнева, 20) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (Ковельський район, с. Рокитниця, вул. Жовтнева, 20, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії АС № 354951, виданий 05.01.1998 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) на користь ОСОБА_1 (м. Ковель, вул. Наливайка, 83, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії АЮ № 153655, виданий 20.05.2011 року Турійським РВ УМВС України у Волинській області) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі по1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18.12.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (Ковельський район, с. Рокитниця, вул. Жовтнева, 20, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії АС № 354951, виданий 05.01.1998 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:ОСОБА_6