Дата документу 18.07.2019
Справа № 501/1949/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»

до

відповідачів:

1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

треті особи:

1. приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна

2. приватний нотаріус Юрченко Ірина Петрівна

предмет та підстави позову: про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_4 ,

представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Карпова О.В.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

1. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особи: приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна, приватний нотаріус Юрченко Ірина Петрівна) про визнання договору купівлі-продажу №2151 від 03.11.2014 року недійсним, згідно якого просить суд визнати договір купівлі-продажу №2151 від 03.11.2014 року недійсним.

2. Позов мотивований тим, що 06.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством (далі позивач) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №425/07ф, згідно з яким ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 150 000 доларів США строком по 03.11.2017 року зі сплатою 13 % річних.

06.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі позивач) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №426/07ф, згідно з яким ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 150 000 доларів США строком по 03.11.2017 року зі сплатою 13 % річних.

Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», 18.05.2017 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи, і ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк».

В якості забезпечення своєчасного і повного виконання відповідачами своїх зобов`язань за кредитними договорами №425/07ф та №426/07ф 06.11.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір будинку та земельної ділянки, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 передав в іпотеку майно, а саме: житловий будинок під літерою «А» домоволодіння під АДРЕСА_1 , житловою площею 49,5 кв.м, загальною площею 178,7 кв.м, розташованому на земельній ділянці площею 0,0368 кв.м.

07.11.2007 року в зв`язку з посвідченням вищевказаного іпотечного договору та на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі будинку та земельної ділянки та зареєстровано в реєстрі за №5984389 та №5984450.

Відповідно до іпотечного договору до реєстру речових прав було внесено записи про іпотеку на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та записи про обтяження іпотекою.

24.11.2008 року Малиновським районним судом м.Одеси ухвалено рішення по цивільній справі №2-1237/2009 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» суму заборгованості за кредитним договором №425/07ф від 06.11.2007 року в сумі 1 572 068,58 грн.

25.02.2015 року Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив рішення по справі №501/2257/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок під літерою «А» домоволодіння під АДРЕСА_1 , житловою площею 49,5 кв.м, загальною площею 178,7 кв.м, розташованому на земельній ділянці площею 0,0368 кв.м., що належить ОСОБА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-якій особі покупцеві.

15.06.2018 року позивачу стало відомо про незаконне відчуження домоволодіння під АДРЕСА_1 , житловою площею 49,5 кв.м, загальною площею 178,7 кв. м, розташованому на земельній ділянці площею 0,0368 кв.м., що належала іпотекодавцю ОСОБА_2 . Спірне майно було відчужено згідно договору купівлі-продажу №2151, виданого 03.11.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 Р. ОСОБА_6 ., та належить на праві власності ОСОБА_1 .

Позивач звертає увагу на те, що оспорюваний договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки за ним проведено відчуження майна обіг якого був обмежений в зв`язку з накладенням обтяження на нього, про що продавцю було відомо, а також відомо приватному нотаріусу, який посвідчував договір купівлі-продажу.

Станом на 22.01.2018 року загальна заборгованість становить 10 0841 019 грн. 34 коп., за кредитним договором №426/07ф від 06.11.2007 року, з яких:

- заборгованість за тілом та відсотками по кредиту - 339 930 доларів США 15 центів, що за курсом Національного банку України в гривневому еквіваленті становить 9 805 22 грн. 63 коп.;

- заборгованість за основною сумою кредиту 148 134 доларів США 94 центи;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 191 795 доларів США 21 цент;

- штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 216 499 грн. 71 коп.

На час звернення до суду зобов`язання за кредитним договором не виконано, іпотека не припинена.

Представник позивача стверджує в позові, що Договір купівлі-продажу №2151, виданий 03.11.2014 року приватним нотаріусом Фроловою Р.В. порушує права банку оскільки унеможливлює виконання судових рішень Малиновського районного суду м.Одеси від 24.11.2009 року по цивільній справі №2-1237/2009 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у сумі 1 572 068,58 грн. та Іллічівського міського суду Одеської області від 25.02.2015 року по цивільній справі №501/2257/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі викладеного, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу №2151, виданий 03.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Фроловою Русланою Валеріївною про реалізацію житлового будинку під літерою «А», домоволодіння під АДРЕСА_1 , житловою площею 49,5 кв.м, загальною площею 178,7 кв. м, та на земельну ділянку площею 0,0368 кв.м. Одночасно позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» судовий збір у сумі 1762 грн.

3. Представник ОСОБА_1 24.10.2018 року надала до суду відзив на позов, просила суд відмовити у задоволенні позову (а.с.92-95 т.1), посилаючись на те, що ОСОБА_1 є законним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., що складається з житлового будинку з підвалом під літ. «Б», житловою площею 80,7 кв.м., загальною площею 201,10 кв., та споруд 1/4 частини №1; 1/4 частини № 2 вигрібної ями, 1/4 частини №4 огорожі, 1/4 частини І мощення, розташованих на земельній ділянці площею 0,0368 га., кадастровий номер: НОМЕР_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.2014 року, який зареєстрований в реєстрі за номером 2151 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В (далі Договір). Реєстраційний номер зазначеного будинку в реєстрі речових прав на нерухоме майно: 08, номер запису про право власності: 7552223.

Відповідно до Договору, продавцем є ОСОБА_7 , який був власником предмету Договору на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Ілллічовою Н.А., 05.11.2008 року за реєстровим № 17926. Виходячи з зазначеного ОСОБА_2 ніколи не був власником будинку, що на даний час належить ОСОБА_1

Земельна ділянка, на якій розміщений будинок Відповідача 1 належить ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 03.11.2014 року, який зареєстрований в реєстрі за номером 2153 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В.

Відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки, продавцем був також ОСОБА_7 , якому земельна ділянка, кадастровий номер: НОМЕР_1 належала підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Ілллічовою Н.А., 05.11.2008 року за реєстровим №17926 та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , зареєстрованого відділом земельних ресурсів у місті Іллічівськ Одеської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69 від 09.04.2008 року. Таким чином ОСОБА_2 ніколи не був власником земельної ділянки, що на даний час належить ОСОБА_1 .

Представник відповідача зазначає у відзиві, що позивачем переплутані житлові будинки, які належать різним власникам, та Відповідач 1, ОСОБА_1 не має жодного відношення до відчуження Плановим І.В. майна за адресою: АДРЕСА_1 . за Договором, який позивач прагне визнати недійсним, відчужувався житловий будинок під літ «Б», а не літ «А».

Згідно схеми Технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Іллічівська ще на попереднього власника ОСОБА_7 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . зазначено 4 різних будинки під наступними літерами: «А», «Б», «В», «Г». Відповідачу ОСОБА_2 відповідно до договору іпотеки належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ., а відповідачу ОСОБА_1 належить житловий буд літ «Б».

Представник відповідача зазначає, що оспорюваний договір купівлі-продажу є дійсним, оскільки майно купувалось у продавця ОСОБА_7 , а не у ОСОБА_2 , як в своєму позові зазначає позивач, що не відповідає дійсності. Продавець ОСОБА_7 мав всі права на укладання угод по відчуженню житлового будинку і земельної ділянки.

Також представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, оскільки вона не має жодного відношення до предмету іпотеки та до житлового будинку під літ. «А» АДРЕСА_1

ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

4. Судом встановлено, що 06.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством (далі позивач) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №425/07ф, згідно з яким ОСОБА_2 надано кредит в сумі 150 000 доларів США строком по 03.11.2017 року зі сплатою 13 % річних (а.с.5-8 т.1).

5. 06.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі позивач) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №426/07ф, згідно з яким ОСОБА_3 надано кредит в сумі 150 000 доларів США строком по 03.11.2017 року зі сплатою 13 % річних (а.с.9-16 т.1).

6. Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», 18.05.2017 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи, і ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк».

7. В якості забезпечення своєчасного і повного виконання відповідачами своїх зобов`язань за кредитними договорами №425/07ф та №426/07ф 06.11.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено іпотечний договір будинку та змеленої ділянки, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 передав в іпотеку майно, а саме: житловий будинок під літерою «А» домоволодіння під АДРЕСА_1 , житловою площею 49,5 кв.м, загальною площею 178,7 кв.м, розташованому на земельній ділянці площею 0,0368 кв.м. (а.с.17-22 т.1).

8. 07.11.2007 року в зв`язку з посвідченням вищевказаного іпотечного договору та на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження зазначеного в договорі будинку та земельної ділянки та зареєстровано в реєстрі за №5984389 та №5984450 (а.с.23-25 т.1).

9. Відповідно до іпотечного договору до реєстру речових прав внесено записи про іпотеку на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та записи про обтяження іпотекою.

10. 24.11.2008 року Малиновським районним судом м.Одеси ухвалено рішення по цивільній справі №2-1237/2009 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» суми заборгованості за кредитним договором №425/07ф від 06.11.2007 року в сумі 1 572 068,58 грн.

11. 25.02.2015 року Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив рішення по справі №501/2257/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок під літерою «А» домоволодіння під АДРЕСА_1 , житловою площею 49,5 кв.м, загальною площею 178,7 кв. м, розташованому на земельній ділянці площею 0,0368 кв.м., що належить ОСОБА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-якій особі покупцеві (а.с.27-28 т.1).

12. ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., що складається з житлового будинку з підвалом під літ. «Б», житловою площею 80,7 кв.м., загальною площею 201,10 кв., та споруд 1/4 частини №1; 1/4 частини №2 вигрібної ями, 1/4 частини №4 огорожі, 1/4 частини І мощення, розташованих на земельній ділянці площею 0,0368 га., кадастровий номер: НОМЕР_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.2014 року, який зареєстрований в реєстрі за номером 2151 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В (далі Договір), що підтверджується копією договору (а.с.96-97), оригінал якого досліджено в судовому засіданні.

13. Реєстраційний номер зазначеного будинку в реєстрі речових прав на нерухоме майно: 08, номер запису про право власності: 7552223, що підтверджується Інформацією з реєстру речових прав (а.с.108-118).

14. Відповідно до Договору, продавцем є ОСОБА_7 , який був власником предмету Договору на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Ілллічовою Н.А., 05.11.2008 року за реєстровим № 17926 (а.с.98 т.1).

15. Земельна ділянка, на якій розміщений будинок Відповідача 1 належить ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 03.11.2014 року, який зареєстрований в реєстрі за номером 2153 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. (а.с.98 т.1).

16. Відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки, продавцем є ОСОБА_7 , якому земельна ділянка, кадастровий номер: НОМЕР_1 належала підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Ілллічовою Н.А., 05.11.2008 року за реєстровим № 17926 та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , зареєстрованого відділом земельних ресурсів у місті Іллічівськ Одеської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69 від 09.04.2008 року.

17. Також, судом досліджено:

- копію рішення Іллічівського міського суду від 30 вересня 2017 року про визнання права власності на об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 (а.с.2-4 т.2);

- копію рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради №1335 від 29.11.2007 року про розділ садиби за адресою: АДРЕСА_1 на чотири окремих садиба та видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності (а.с.5-6 т.2);

- оригінали та копії витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-14 т.2);

- оригінали та копії правовстановлюючих документів на земельну ділянку, загальною площею 0,0368 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15-22 т.2).

V. Оцінка Суду.

18. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

19. Відповідно до ст.640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

20. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

21. Отже, ст.203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а конкретні підстави для визнання договорів недійсними визначені ст.ст.215, 218-235 ЦК України, і такі підстави повинні мати місце саме на час укладення такого договору.

22. Суд критично ставиться до пояснень позивача про те, що було здійснено незаконне відчуження домоволодіння під АДРЕСА_1 , житловою площею 49,5 кв.м, загальною площею 178,7 кв.м, розташованому на земельній ділянці площею 0,0368 кв.м., що належала іпотекодавцю ОСОБА_2

23. Як встановлено судом в ході розгляду справи, ОСОБА_1 є законним власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .,що складається з житлового будинку з підвалом під літ. «Б», житловою площею 80,7 кв.м., загальною площею 201,10 кв., та споруд розташованих на земельній ділянці площею 0,0368 га., кадастровий номер: НОМЕР_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.2014 року, який зареєстрований в реєстрі за номером 2151 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В (далі Договір). Реєстраційний номер зазначеного будинку в реєстрі речових прав на нерухоме майно: 08, номер запису про право власності: 7552223.

24. Відповідно до Договору, продавцем є ОСОБА_7 , який був власником предмету Договору на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Ілллічовою Н.А., 05.11.2008 року за реєстровим № 17926.

25. Отже, суд доходить до висновку, що ОСОБА_2 ніколи не був власником будинку, що на даний час належить ОСОБА_1

26. Крім того, земельна ділянка, на якій розміщений будинок Відповідача 1 належить ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 03.11.2014 року, який зареєстрований в реєстрі за номером 2153 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В.

27. Так, відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки, продавцем був також ОСОБА_7 , якому земельна ділянка, кадастровий номер: НОМЕР_1 належала підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Ілллічовою Н.А., 05.11.2008 року за реєстровим № 17926 та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , зареєстрованого відділом земельних ресурсів у місті Іллічівськ Одеської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69 від 09.04.2008 року.

28. Таким чином, ОСОБА_2 ніколи не був власником земельної ділянки, що на даний час належить ОСОБА_1

29. Отже, суд доходить до висновку, що позивачем переплутані житлові будинки, які належать різним власникам, та Відповідач 1 - ОСОБА_1 не має жодного відношення до відчуження Плановим І.В. майна за адресою: АДРЕСА_1 . за Договором, який позивач просить суд визнати недійсним, оскільки відчужувався житловий будинок під літ «Б», а не літ «А».

30. Так, згідно Технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська ще на попереднього власника ОСОБА_7 , на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . зазначено 4 різних будинки під наступними літерами: «А», «Б», «В», «Г» (а.с.99-107).

31. Відповідачу ОСОБА_2 відповідно до договору іпотеки належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ., а відповідачу ОСОБА_1 належить житловий буд літ «Б» (а.с.17-22).

32. Також, суд звертає увагу, що в рішенні Іллічівського міського суду Одеської області від 25 лютого 2015 року, на яке посилається представник позивача, звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок під літ «А», домоволодіння під номером другим, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та земельну ділянку площею 0,0368.

33. Таким чином а ні в договорі Іпотеки, а ні в зазначеному рішенні не йде мова про житловий будинок під літ «Б».

34. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав, при запиті в пошуку за ПІБ та ІПН ОСОБА_2 , існує заборона на нерухоме майно на підставі іпотечного договору, Д-302, 06.11.2007 р., приватного нотаріусу Юрченко І.П., що накладено на будинок літ «А» що знаходиться в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 5984389 та 5984450, заборона накладена на земельну ділянку, на якій розміщений зазначений будинок, а також зазначені інші арешти, де стягувачем є ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с.110-118).

35. Отже, житловий будинок літ «Б» не має жодного відношення до предмету договору іпотеки, а також ОСОБА_1 не укладала жодного договору з ОСОБА_2

36. Таким чином, Суд вважає, що позивач не довів позовні вимоги, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

37. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

38. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

39. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

40. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

41. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особи: приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна, приватний нотаріус Юрченко Ірина Петрівна) про визнання недійсним договору купівлі-продажу №2151 виданого 03.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Фроловою Русланою Валеріївною про реалізацію житлового будинку під літ. «А», домоволодіння під номером Другим, що знаходиться в АДРЕСА_1 , житловою площею 49,5 кв.м., загальною площею 178,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0368 кв.м. відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

6. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

7. Повний текст рішення виготовлено 18 липня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко