Ухвала

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 756/10595/17

провадження № 61-8451 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, у касаційній скарзі Державна казначейська служба Українипосилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору, оскільки позов був пред'явлений не до неї, як окремо визначеної юридичної особи, а до держави Україна, яка не є платником судового збору. Крім того, зазначає, що відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди.

Крім того, зазначає, що постановою Об'єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2018 року

№ 914/1748/17 висловлено правову позицію, згідно якою відбувається звільнення скаржника від сплати судового збору в апеляційній та касаційній інстанції у разі, якщо позивач у справі не сплачував судовий збір за подання позову.

Посилання у касаційній скарзі на постанову Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року у справі № 914/1748/17 як на підставу звільнення від сплати судового збору є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Заявники, позивачі та інші категорії осіб, які згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору, підлягають такому звільненню також і в разі подання ними апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Такий правовий висновок міститься в постанові Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року у справі № 914/1748/17.

Разом з тим, Державна казначейська служба України є відповідачем у справі і не відноситься до категорії осіб, які згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору.

Таким чином, посилання заявника про те, що він звільнений від сплати судового збору є помилковими, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкодиі Державна казначейська служба України не є позивачем у цій справі. Підстави для звільнення Державної казначейської служби Українияк особи, що подає вказану касаційну скаргу на рішення суду, від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада

2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіббуввстановлений у розмірі 1 600,00 грн.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування моральної шкоди), яка подана, фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить

1 відсоток ціни позову (1% від 2 000 000,00 грн становить

20 000,00 грн), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600,00 грн*5 = 8 000,00 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі касаційної скарги) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить

200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви

у розмірі оспорюваної суми (8 000,00 грн*200%=16 000,00 грн).

Отже, ураховуючи характер споруДержавній казначейській службі України необхідно сплатити судовий збір у розмірі 16 000,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, статтями 3, 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового зборуза подання касаційної скарги залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби Українина рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 10 червня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник