Справа № 495/6362/19
№ провадження 2-з/495/95/2019
Ухвала

про забезпечення позову

19 липня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Олійника Р.В., який діє на підставі ордеру, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 адвоката Олійника Р.В., який діє на підставі ордеру, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 19.07.2019 року провадження по справі було відкрито, визначено порядок розгляду справи загальне позовне провадження.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Олійником Р.В., який діє на підставі ордеру, було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову по справі, у вигляді:

-заборони нотаріусам Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори та іншим нотаріусам у разі передачі їм спадкової справи № 188/2019, видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-накласти арешт на 25/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що у відповідності до заявлених позовних вимог позивач просить визнати недійсним заповіт, складений від імені її бабусі ОСОБА_3 менш ніж за місяць до її смерті у віці 88 років. Спірним заповітом від 03.05.2019 року позивача було усунуто від спадкування, а заповіт був складений на користь відповідача. За життя бабуся позивача не виявляла бажання заповідати своє майно іншим особам і мала намір залишити належне їй майно позивачу. Вважає, що оспорюваний заповіт не відображає дійсну волю ОСОБА_3 , складений шляхом обману бабусі позивача та за умов тиску на неї з порушенням вимог щодо форми заповіту та порядку посвідчення. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 25/100 часток домоволодіння по АДРЕСА_1 . Позивачем вчасно було подано заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Відповідно до листа державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори від 04.07.2019 року № 925/02-14 після смерті бабусі позивача вказаною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа № 188/2019 за первинно поданою відповідачем заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, відповідач умисно не повідомила позивача своєчасно про факт смерті ОСОБА_3 , одразу після смерті останньої заволоділа її майном, оригіналами документів, у тому числі на вказаний будинок.

За таких обставин, представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу, якому передано спадкову справу або іншому нотаріусу, якому буде передано спадкову справу, видавати свідоцтво про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 та шляхом накладення арешту на спадкове майно, може призвести до порушення спадкових прав та утруднення виконання можливого рішення суду.

Вважає, що забезпечення позову не порушить принципів змагальності і процесуального рівноправ`я, не порушить речове право володіння цим майном, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові захоли, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдання значної шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення справи по суті.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, у зв`язку з якими представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача частково з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, складеним від імені ОСОБА_3 (бабусі позивача), який був посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. 03.05.2019 року за реєстровим номером № 871.

Бабуся позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.03.1999 року.

Після отримання свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач та інші особи зможуть розпорядитись спадковим майном, що є предметом спору.

Ця обставина переконливо свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивача. Крім того, заборона видавати свідоцтва про право на спадщину є співмірною розміру позовних вимог та повністю відповідає їх змісту.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що заборона видавати відповідним нотаріусам свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Беззаперечно, заборона нотаріальним конторам видавати відповідачу та іншим особам свідоцтва про право на спадщину за законом є втручанням держави в їх право на вільне володіння спадковим майном. Водночас, це втручання є необхідним виключно для забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є визнання заповіту недійсним, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони нотаріусам Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори та іншим нотаріусам у разі передачі їм спадкової справи № 188/2019, видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви представника позивача.

Разом з тим, вимога представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не підлягає задоволенню, оскільки вказаний вид забезпечення позову жодним чином не пов`язаний із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до п.3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. На підставі цього пункту з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру щодо предмету спору, а також враховуючи те, що позивачем не обґрунтована необхідність застосування вказаного заходу забезпечення позову у заявленому виді (арешту), не підтверджено відповідність заявленого забезпечення предмету позовних вимог, а також не надано доказів того, що його незастосування призведе до ускладнення рішення суду або неможливості його виконання. Вказане є підставою для відмови у вжитті заявленого представником позивача виду забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) адвоката Олійника Р.В., який діє на підставі ордеру, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання заповіту недійсним задовольнити частково.

Заборонити нотаріусам Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Олімпійська, 12) та іншим нотаріусам у разі передачі їм спадкової справи № 188/2019, видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: