Ухвала

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 522/16975/16-ц

провадження № 61-9543ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича про визнання дій неправомірними, скасування рішення про реєстрацію права власності та скасування державної реєстрації права власності, та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 26 березня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 24 червня 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявник вказує про те, що пропуск цього строку був зумовлений бездіяльністю суду апеляційної інстанції та можливістю отримати постанову суду апеляційної інстанції лише 11 червня 2019 року, однак доказів на підтвердження зазначених обставин не надає.

ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом положень статей 272, 386 ЦПК України щодо ненаправлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що відповідач не отримував копію оскаржуваного судового рішення поштовим відправленням або в суді першої чи апеляційної інстанції (нарочно).

Наведені заявником причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно навести поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26 березня 2019 року залишити без руху і надати строк для усунення зазначеного вище недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк