ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1397/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю апелянта, представника позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Логінової С.М. від 22 квітня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 серпня 2013 року ОСОБА_1 належить 3/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Згідно вказаного ж свідоцтва про право на спадщину 2/5 частки цього житлового будинку належить ОСОБА_2 .

Між співвласниками цього майна виникали суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Відповідно до висновку експертного дослідження №71/18 від 01.08.2018 року поділ будинковолодіння в натурі між співвласниками технічно можливий та запропоновано з урахуванням часток варіант його поділу: співвласнику 3/5 частки домоволодіння ОСОБА_1 надати частину житлового будинку, а саме: коридор 1-1 площею 5,5 кв. м., житлову кімнату 1-5 площею 10,8 кв. м., житлову кімнату 1-6 площею 12,1 кв. м., частину коридору 1-7 площею 7,7 кв. м. (всього по будинку - 36,1 кв. м.) та частину хліва площею 90,6 кв. м.; співвласнику 2/5 частки домоволодіння ОСОБА_2 надати частину житлового будинку, а саме: житлову кімнату 1-2 площею 6,5 кв. м;, кухню 1-3 площею 2,7 кв. м., житлову кімнату 1-4 площею 10,8 кв. м., частину коридору 1-7 площею 4,1 кв. м. (всього по будинку - 24,1 кв. м.) та частину хліва площею 60,4 кв. м.

Тому просила визнати за нею право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з частини житлового будинку з приміщеннями: коридор 1-1 площею 5,5 кв. м., житлову кімнату 1-5 площею 10,8 кв. м., житлову кімнату 1-6 площею 12,1 кв. м., частину коридору 1-7 площею 7,7 кв. м. (всього по будинку - 36,1 кв. м.) та частини хліва площею 90,6 кв. м., визнати за ОСОБА_2 право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з частини житлового будинку з приміщеннями: житлову кімнату 1-2 площею 6,5 кв. м., кухню 1-3 площею 2,7 кв. м., житлову кімнату 1-4 площею 10,8 кв. м., частину коридору 1-7 площею 4,1 кв. м. (всього по будинку - 24,1 кв.м.) та частини хліва площею 60,4 кв. м.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітян 2019 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_1 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з частини житлового будинку з приміщеннями: коридор 1-1 площею 5,5 кв. м., житлову кімнату 1-5 площею 10,8 кв. м., житлову кімнату 1-6 площею 12,1 кв. м., частину коридору 1-7 площею 7,7 кв. м. (всього по будинку - 36,1 кв. м.) та частини хліва площею 90,6 кв. м.

ОСОБА_1 постановлено виконати наступні роботи: замурувати прохід між приміщеннями, позначеними на плані 1-1,1-2, 1-4, 1-5. Встановити перегородку у приміщенні коридору, позначеному на плані 1-7. Облаштувати вхід у приміщенні коридору замість віконного прорізу у приміщенні, позначеному на плані 1-7.

Виділено за ОСОБА_2 право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з частини житлового будинку з приміщеннями: житлову кімнату 1-2 площею 6,5 кв. м., кухню 1-3 площею 2,7 кв. м., житлову кімнату 1-4 площею 10,8 кв. м., частину коридору 1-7 площею 4,1 кв. м. (всього по будинку - 24,1 кв.м.) та частини хліва площею 60,4 кв. м.

ОСОБА_2 постановлено облаштувати прохід між приміщеннями, позначеному на плані 1-2, 1-7 замість віконного прорізу.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 3/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 ,

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1395,94 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача судового збору в сумі 1395,94 грн.

Вказує, що є інвалідом другої групи, а тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, що не було враховано судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обмежуються незгодою скаржника із рішенням суду першої інстанції в частині покладеного на нього судового збору, а тому, суд апеляційної інстанції, діючи в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, повноважень не перевіряє рішення суду першої інстанції поза межами оскарження.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Так, встановлено, що звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів ОСОБА_3 сплатила 1395,94 грн. судового збору.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача судового збору на користь держави суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідачем подано до суду апеляційної інстанції докази того, що він є інвалідом ІІ групи.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком.

Отже, оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про компенсацію ОСОБА_1 понесених судових витрат за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2019 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Компенсувати ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 1395,94 грн. за рахунок держави.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

А.М.Костенко

Т.В.Спірідонова