Справа № 309/1618/17
Провадження № 2/309/382/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Плиска Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суду із позовом до відповідача, про стягнення боргу за кредитним договором. Посилається на те, що 18.10.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про надання не відновлюваної кредитної лінії №298/37 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості платності та цільового використання грошові кошти в сумі 59400,00 доларів США. Свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі. Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом не виконав належним чином. На даний час позичальник ухиляється від добровільного виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором. Станом на квітень 2017 року, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за кредитним договором №298/37 від 18.10.2007 року становить 403524,60 грн. В позовній заяві, позивач також вказує на те, що за рішенням загальних зборів від 09.03.2010 року було змінено назву їхнього товариства з «Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» на ПАТ «Укрсоцбанк». З наведених обставин позивач просив задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у загальній сумі 403524,60 грн.

15 листопада 2017 року Хустським районним судом ухвалено заочне рішення про задоволення позову в повному обсязі.

01.03.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду з підстав передбачених ст. ст. 284-288 ЦПК України. Ухвалою Хустського районного суду від 29.03.2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення суду у даній справі від 15.11.2017 року скасовано з призначенням справи до розгляду в загальному порядку, з метою дослідження обставин та перевірки доказів наданих після скасування заочного рішення, на які посилався відповідач у заяві про скасування заочного рішення.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 подав письмову заяву, про розгляд справи у його відсутності, просив суд ухвалити судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_3 подав до суду заяву з проханням провести розгляд справи без участі відповідача, та при вирішення справи взяти до уваги надані докази про невідповідність розміру суми зазначеної в розрахунку позивача із сумою що підлягає до стягнення з врахування проведеної виплати заборгованості відповідачем, після звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається із встановлених по справі обставин, які визначені у судовому рішенні під час проведення заочного розгляду по даній справі, що за укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 кредитним договором від 18.10.2007 року, про надання не відновлюваної кредитної лінії №298/37 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості платності та цільового використання грошових коштів, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 59400,00 доларів США.

Підписання даного договору та отримання на його умовах кредитних коштів є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття визначених розмірів кредитних коштів від банківської установи.

ПАТ «Укрсоцбанк» виконав взяті на себе перед відповідачем зобовязання за договором, надавши відповідачу кошти у розмірі та на умовах вказаних у даному договорах. Відповідач взяті на себе зобовязання щодо сплати коштів та відсотків за їх користування не виконував, внаслідок чого на час звернення до суду з даним позовом у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором №298/37 від 18.10.2007 року в розмірі - 403524,60 грн., станом на квітень 2017 року ( розрахунок складався з таких сум: 296625,50 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 92960,05 грн. - заборгованість за відсотками; 4784,31 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 9154,74 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками). Саме такий розрахунок був взяти й до уваги судом підчас ухвалення заочного рішення від 15.11.2017 року.

Однак, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 надаючи до суду докази в обґрунтування своєї заяви про перегляд заочного рішення, що було ухвалено без доказів які він не мав можливості надати вказує на неправильність розрахунку заборгованості, в якому не включено суму сплаченого ним кредитного боргу після подачі позивачем цього позову.

Так, надаючи докази до заяви про перегляд заочного рішення, відповідач надав офіційну довідку з Хустського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» від 15.03.2018 року за №04.22-08/96-2286 якою сам позивач стверджує надходження коштів на погашення кредитного боргу відповідачем по даній угоді з квітня 2017 року по січень 2018 року включно в сумі 69298,47 гривень.

За таких обставин, зазначену суму повернутого кредитного боргу в розмірі 69298,47 слід взяти до уваги, та при визначенні розміру заборгованості що підлягає стягненню з відповідача, слід із загальної суми боргу предявленої в позові відняти суму що вже повернута відповідачем після подачі до суду позовної заяви з розрахунком заборгованості станом на квітень місяць 2017 року ( 403524,60 - 69298,47 =334226,13)

Враховуючи правовідносини зобовязального характеру, що склалися між сторонами в даній справі, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 1048, 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути кредитодавцеві кредит у такій самій сумі, що були йому передані. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України між сторонами був укладений кредитний договір, за яким банк виконав свої зобовязання по наданню грошових коштів у якості кредиту за не відновлюваною кредитною лінією відповідачу як позичальнику, у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 своїх зобовязань за вище зазначеним кредитним договором по поверненню кредиту та відсотків за його користування не виконав.

Таким чином суд констатує, що відповідач порушив умови договору кредиту укладеного між ним та позивачем, ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язання перед позивачем, що є підставою для задоволення позову в розмірі що визначений в мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до платіжного доручення № від 26.04.2017 року позивачем при подачі до суду сплачено судовий збір в розмірі 6052,87 грн., які позивач просив стягнути з відповідача як судові витрати. А тому, відповідно до вимоги ст.88 ЦПК України дана вимога також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,258,259,263-265,289,354ЦПК України ст.ст.526,527,1052,1054 ЦК України суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНПП:НОМЕР_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» - 334226,13 гривень суми боргу за кредитним договором №298/37 від 18.10.2007 року з врахуванням відсотків та інфляційних витрат за прострочення виконання кредитної угоди, а також судові витрати в розмірі 6052,87 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_4