Справа № 369/6572/16-ц
Провадження № 2/369/392/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01.07.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубас Т.В.,

за участю секретаря - Мазурик Д.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 19.08.2008 року по 26.05.2016 року, тобто протягом майже 8 років, проживали однією сім`єю перебували у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , із яким у них склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Той юридичний факт, що ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_3 дійсно з 19.08.2008 року по 26.05.2016 року, тобто протягом майже 8 років, проживали однією сім`єю і перебували у фактичних шлюбних відносинах, а також те, що у них склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, і при цьому весь час вони спільно вели домашнє господарство і побут, дбали про матеріальне забезпечення сім`ї та піклувалися один про одного, були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки, підтверджується наступними обставинами, фактами, доказами та хронологією подій.

Позивач познайомилась із ОСОБА_3 06.06.2008 року за місцем моєї реєстрації та на той час її постійного проживання у смт. Дослідницькому Васильківського р-ну Київської області, коли він приїхав на рибалку із своїми друзями. Після їх знайомства відповідач ОСОБА_3 який як і позивач ні на той період часу, ні протягом всього проживання однією сім`єю, не перебував у зареєстрованому шлюбі із іншою особою, почав проявляти увагу до неї, вони почали зустрічатись і між ними виникли почуття. І хоча на той час, ОСОБА_3 проживав і працював у м. Києві, однак, він почав регулярно і дуже часто приїжджати до позивача у смт. Дослідницьке.

А вже у серпні 2008 року, тобто через кілька місяців після знайомства. ОСОБА_3 запропонував позивачу переїхати до нього на правах дружини, щоб разом працювати, заробляти гроші для власного житла та будувати сім`ю.

Адже, як і відповідач ОСОБА_3 який на той час працював у відкритій ним, як суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою, перукарні, що знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 , позивач працювала і до даного часу працює перукарем, що підтверджується моїми Свідоцтвом про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій від 14.07.2004 року та Посвідченням № 273 від 05.01.1995 рок.

При цьому, той факт, що ОСОБА_3 дійсно займався перукарською справою і на підставі чого він здійснював підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1, як суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа, підтверджується Свідоцтвом про сплату єдиного податку Серії НОМЕР_3 від 14.12.2009 року, із якого вбачається, що згідно Коду видів економічної діяльності (КВЕД) за № 93.02.0, СПД-ФО ОСОБА_3 якій мав ідентифікаційний № НОМЕР_1 , отримав право займатися наданням послуг перукарнями та салонами краси.

Позивач погодилася на пропозицію відповідача і вселилася на правах дружини ОСОБА_3 у орендовану ним та його братом ОСОБА_5 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . де вони із ОСОБА_3 почали проживати однією сім`єю, як подружжя та разом працювати.

З того часу, тобто з серпня 2008 року позивач та відповідач, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, разом працювали та постійно проживали однією сім`єю.

Через кілька місяців сторони змінили місце проживання та переїхали в іншу орендовану ними квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . де постійно проживали з кінця 2008 року до кінця 2010 року, тобто майже протягом 2-х наступних років.

Весь цей час позивач із відповідачем разом працювали в перукарні та жили в режимі повної економії, оскільки майже всі зароблені грошові кошти відкладали з метою придбання власного житла.

Назбиравши значку суму грошових коштів, однак якої було ще замало для самостійного придбання власного житла, їх сім`я домовилася із братом відповідача - ОСОБА_5 придбати однокімнатну квартиру разом, тобто половину грошей за квартиру сплачувала їх сім`я, а іншу половину - брат відповідача.

Дійшовши спільної згоди, в грудні 2009 року позивач із відповідачем та його брат спільно купили однокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , право власності на яку в рівних частинах було зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Однак, зважаючи на те, що куплена квартира була в дуже занедбаному стані, а також враховуючи те, що у квартирі мали проживати фактично дві сім`ї, а при цьому квартира була не тільки однокімнатною, але й ще була запроектована як «студіо». тобто була об`єднаною із кухнею, постало питання не тільки проведення капітального ремонту купленої квартири, але також її перепланування фактично у двокімнатну квартиру, що надало б змогу проживати у ній двом різним сім`ям.

Відповідач ОСОБА_3 , знаючи, що брат позивача ОСОБА_1 професіонально займається ремонтами квартир, запевнивши в тому, що 1/2 частина однокімнатної квартири належить не тільки йому ОСОБА_3 , але також в рівній частці і позивачу, умовив її брата ОСОБА_1 зробити в ній капітальний євроремонт, однак, із відстрочкою оплати його вартості, посилаючись на те, що вони збирають і відкладають всі зароблені гроші на покупку нашого із ним окремого житла.

Повіривши відповідачеві, брат позивача погодився зробити капітальний ремонт однокімнатної квартири в борг.

Протягом 3-х місяців ОСОБА_1 проводив капітальний євроремонт однокімнатної квартири, перетворивши однокімнатну квартиру, яка була в жахливо занедбаному стані із плануванням «студіо», в фактично повноцінну двокімнатну квартиру, із окремими кімнатами та окремими в них входами, де після ремонту змогли повноцінно проживати дві різні сім`ї.

При цьому, протягом всіх 3-х місяців проведення євроремонту, ОСОБА_1 змушений був проживати разом із ними в однокімнатній квартирі.

Весь цей час, позивач не тільки безперервно продовжувала заробляти гроші, постійно та без вихідних працюючи в перукарні, але й змушена була забезпечувати їжею, крім себе, ще 3-х чоловіків, тобто купувати на всіх продукти і готувати їжу на 4-х осіб.

Після того, як її брат зробив ремонт у спільній квартирі, вони із відповідачем вирішили познайомити батьків та запросили їх у нашу квартиру на день народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім їх батьків, на дні народження відповідача були присутні брат позивача ОСОБА_1 , а також їх друзі ОСОБА_6 та її наречений ОСОБА_7 . Після цього, позивач та відповідач були запрошені в різний час на весілля наших друзів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Однак, головною із відповідачем сім`ї було і залишалося бажання проживати окремо та у власному житлі, після придбання якого ОСОБА_3 обіцяв позивачу офіційно зареєструвати шлюб між ними, а також запевняв, що вже в належній тільки їм окремій квартирі, вони зможуть нарешті вирішити питання про народження дитини.

Тому для можливості купівлі квартири, позивач із відповідачем змушені були позичати для цього частину грошових коштів. Зокрема, вони звернулися до ОСОБА_8 , яка є моєю кумою, у якої позичили 3 000 доларів США, що підтверджується наданою мені копією відповідної Розписки від 13.11.2011 року, а також до подруги ОСОБА_6 , у якої вони позичили 2 000 доларів США. що підтверджується відповідною Розпискою від 12.11.2011 року.

В решті решт, сторони продали квартиру в м . Вишневе , де проживали, додали до триманої від продажу квартири суми грошей все те, що їх сім`я заробляла і накопичувала протягом більше ніж 2 роки, а також ті грошові кошти, які позичили, та 15.11.2011 року купили однокімнатну квартиру АДРЕСА_7 .

При цьому, до укладення Договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2011 року, попередньому власнику квартири спочатку нами було сплачено завдаток у грошовій сумі розміром у 3 000 доларів США, що підтверджується Розпискою про отримання передоплати з ід 27.09.2011 року, складеною на ім`я відповідача.

Придбана ними однокімнатна квартира, так як і попередня, була в занедбаному і жахливому стані була повністю пустою та взагалі із голими стінами.

Відповідач ОСОБА_3 , знову викликав брата позивача ОСОБА_1 і запевнивши його в тому, що тепер квартира, в якій необхідно зробити ремонт, нарешті належить тільки позивачу із відповідачем сім`ї, та умовив брата ще раз, однак вже у спільній однокімнатній квартирі, зробити капітальний євроремонт, за який, як і за попередній капітальний євроремонт у попередній однокімнатній квартирі, сім`я вже зможе розраховуватися найближчим часом, оскільки тепер усі зароблені із ОСОБА_3 сім`єю грошові кошти будуть віддаватися моєму брату ОСОБА_1 за зроблені ним два євроремонти.

Знову повіривши щирим запевненням відповідача, ОСОБА_1 погодився допомогти із відповідачем ОСОБА_3 сім`ї.

Крім того, протягом із відповідачем ОСОБА_3 спільного сімейного життя, сторони: неодноразово разом їздили відпочивати на море, а саме в червні 2010 року та серпні 2011 року; регулярно, а саме один раз на 2 місяці їздили до батьків у смт. Дослідницьке Васильківського р-ну Київської області, куди також приїжджали разом із племінником відповідача та його братом: неодноразово приїздили в гості до батьків ОСОБА_3 у смт. Чечельник Вінницької області, куди також регулярно приїжджали в гості, особливо після того, як помер батько відповідача, на похоронах якого також були разом із ОСОБА_3 ; неодноразово їздили в гості до куми ОСОБА_9 шлюбі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_8 , а також були у неї на весіллі в 2012 році, що буде підтверджено відеоматеріалами та фотографіями; їздили із братом ОСОБА_1 і його дівчиною на рибалку, а також їздили на рибалку із племінником відповідача.

Таким чином, у позивача та відповідача були спільні друзі та знайомі, із якими вони разом справляли різні свята та дні народження, що буде підтверджено фото та відео матеріалами.

Протягом семи останніх років із відповідачем спільного проживання, ОСОБА_3 постійно обіцяв не тільки позивачу, але також і батькам про те, що після покупки власного житла, вони офіційно зареєструють шлюб та зможуть народити дітей.

Однак, після завершення капітального євроремонту придбаної квартири, який в борг зробив ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_3 , який протягом всього часу із ним спільного проживання однією сім`єю постійно обіцяв офіційно зареєструвати наші із ним шлюбні відносини, в середині травня 2016 року несподівано почав виганяти позивача із спірної однокімнатної квартири, заявивши щоб остання забирала свої речі і виїжджала із його квартири на інше місце проживання.

Таким чином, позивач абсолютно на рівних із відповідачем ОСОБА_3 приймала безпосередню участь у заробітку грошей, єдиною метою накопичення та заощадження яких до придбання житла для нашої із ОСОБА_3 сім`ї.

Все вище зазначене, тобто факт того, що з 19.08.2008 року по 26.05.2016 року, тобто протягом майже 8років, проживали однією сім`єю і перебували у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким у них сталися усталені відносини, що притаманні подружжю, а також той факт, що весь цей час вони разом із відповідачем ОСОБА_3 спільно вели домашнє господарство і побут, дбали про матеріальне забезпечення сім`ї та піклувалися один о одного, були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки.

Тому позивач просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в усталених відносинах, що притаманні подружжю, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , для ведення ними спільного господарства, побуту і бюджету в період часу з 19.08.2008 року по 26.05.2016 року. Визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 41,1 кв.м, в тому числі житловою площею 20,7 кв.м. об`єктом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , спільної сумісної власності. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вродження (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_7 загальною площею 41.1 кв.м, в му числі житловою площею 20,7 кв.м., в порядку розподілу спільного сумісного майна. Стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідачем були подані до суду заперечення проти позову які мотивовані тим, що викладені у цій заяві факти не відповідають дійсності, зібрані на підставі та викрадених та підроблених документів, а тому вважав, що дана позовна заява не може бути задоволена з наступних підстав.

З громадянкою ОСОБА_1 (надалі позивач) відповідач знайомий з 2008 року. Але як зазначає позивач вони не перебували з нею в цивільному шлюбі, не були сім`єю, та не мали усталених відносин, шо притаманні подружжю та не вели сумісно домашнє господарство. І про накопичування коштів на придбання сумісної квартири розмов між ними не було, як і не було розмов стосовно їх спільного майбутнього, одруження та народження дитини, оскільки вони були колегами по роботі та інколи мали інтимні стосунки.

Відповідач заперечує проти того, що позивачка в позовній заяві стверджує, що її брат ОСОБА_1 разом з ОСОБА_11 зробили високоякісний євроремонт в належній йому квартирі і що цю роботу ним не було оплачено. Оскільки, після отримання ними від нього завдатку на початку ремонту квартири останні почали зловживати алкоголем, і були вигнані ним. А тому ремонт в своїй квартирі відповідач робив зі своїм братом, і всі будівельні матеріали були придбані ним за особисті кошти, про що є документи та відповідні записи.

Позивач всі зароблені кошти витрачала на утримання своєї сім`ї за місцем її фактичної реєстрації та проживання, у смт . Дослідницьке Васильківського району, а саме батьків та напівсироти племінника над яким вона оформила опікунство.

В позовній заяві ОСОБА_1 надає не правдиві відомості про те, що під час придбання квартири в м. Вишневе вона надала відповідачу половину суми від її вартості квартири. Це не правда. Оскільки зазначена квартира придбана за кошти зароблені відповідачем та за кошти мого ОСОБА_5 . Підтвердженням цього є його та брата заяви у нотаріуса, яка складається при купівлі-продажу квартири, та в якій зазначено, що ні відповідач, ні брат ОСОБА_12 у зареєстрованому чи цивільному шлюбі не перебуваємо.

Відповідач стверджував що позивач надала до суду неправдиві відомості та підроблені документи, а тому просив в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл - відмовити.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили позо задоволити.

Відповідач та його представник проти вимог позову заперечували та просили в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та покази свідки, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору-купівлі-продажу від 15.11.2011 року відповідач ОСОБА_3 набув у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_7 .

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовними вимогами щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між нею та відповідачем в період часу з 19.08.2008 року по 26.05.2016 року, та відповідно визнання за нею права власності на Ѕ спірної квартири.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Норми СК України у статтях 57, 60, 61, на підставі частини першої статті 7 цього Кодексу встановлюють принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:

1) майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності;

2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу є особистою приватною власністю кожного з них.

Згідно з частиною другою статті 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-135цс13, згідно правового висновку якої вбачається що, під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивач для встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу між сторонами, мав надати суду належні та допустимі докази ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання у вказаний період майна в інтересах сім`ї за спільні кошти.

Однак таких доказів матеріали справи не містить.

Так, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено у судовому засіданні наявність між ним та відповідачкою усталених відносин притаманних подружжю саме в період з 19.08.2008 року по 26.05.2016,а саме не надано доказів про спільне проживання, ведення спільного господарства, спільного бюджету, проведення спільного відпочинку, не надано доказів своєї участі у набутті спільно з відповідачем спірного майна.

Боргові розписки що були надані позивачем, не містять в своєму змісті що кошти позичались саме на придбання квартири АДРЕСА_7 .

Здійснення ремонту братом позивача в квартирі відповідача не підтверджує факту спільного ведення господарства позивачем та відповідачем.

Суд, критично ставиться до показань свідків з боку позивача, оскільки вони не змогли достовірно підтвердити суду, що позивач та відповідач дійсно вели спільне господарство, та весь час в період з 19.08.2008 року по 26.05.2016 року проживали разом.

Позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, що спірна квартира придбавалось за кошти позивача, а отже не доведено факт його участі у придбанні майна внаслідок спільної праці.

А тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та похідних вимог щодо визнання об`єкта нерухомого майна спільним сумісним майном

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, про необхідність відмови у вимогах позову.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 3, 21, 36, 57, 74, СК України, ст.ст. 6, 15, 16 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподіл - відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складено 12 липня 2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.