ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2019 року м. Кропивницький

справа F 389/3281/18

провадження F 22-ц/4809/720/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів F Чельник О.І., Черненка В.В.,

при секретарі F Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення ЗнамFянського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Ткаченка Б.Б. від 08 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами дійсним, визнання права власності, -

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 14 вересня 2018 року вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по вул. Київській, 51 в с. Трепівка ЗнамFянського району Кіровоградської області, що підтверджується розпискою.

Згідно вказаної розписки, ОСОБА_2 отримала від неї кошти за житловий будинок в розмірі 120 000 грн. та зобовFязалася у строк до 14 жовтня 2018 року переоформити право власності. Проте відповідач зобовFязання про передачу будинку їй у власність на даний час не виконала, від укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу ухиляється.

Посилаючись на ці обставини, позивач просила визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, а також визнати за нею право власності на нього.

Рішенням ЗнамFянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності F137755673 від 14.09.2018 року та випискою з погосподарської книги від 11.09.2018 року F1016, виданою виконавчим комітетом Трепівської сільської ради ЗнамFянського району, відповідач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: с.Трепівка ЗнамFянського району Кіровоградської області, вул.Київська (колишня Кіровоградська),52, який побудований у 1974 році, за нею закріплені особові рахунки з 1974 року і по 2018 рік.

Відповідно до рішення четвертої сесії сьомого скликання Трепівської сільської ради ЗнамFянського району Кіровоградської області F42 від 12.02.2016 року назву вулиці Кіровоградська в с.Трепівка перейменовано на Київська.

Згідно з розпискою від 14.09.2018 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4000 доларів США за продаж житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою, розташованого у с. Трепівка ЗнамFянського району Кіровоградської області по вул. Київській (колишня Кіровоградська), 52 та зобовFязалася у строк до 14.10.2018 року звернутися до нотаріуса з метою переоформлення права власності на покупця /а.с.9/.

На виконання розписки від 14.09.2018 відповідачем передано позивачу оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та ключі від нього, що підтверджується актом приймання-передачі від 14.08.2019 року.

Листами від 21.09.2018 року та 01.10.2018 року позивач повідомляла відповідача про необхідність явки до нотаріуса на 28.09.2018 року та 19.10.2018 року для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, які були отримані відповідачем особисто, про що свідчать її підписи у цих листах /а.с.19, 20/.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пленум Верховного Суду України в пункті 13 постанови від 06 листопада 2009 року F 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що були належним чином оцінені (ст. 89 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що позивачем не доведено факту безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є обов'язковими умовами для визнання правочину дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання договору купівлі-продажу від 14 вересня 2018 року дійсним, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ухилялася від нотаріального посвідчення спірного договору та що така можливість була втрачена. Натомість, визнання відповідачем позову спростовує доводи позивача про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення спірного договору та втрати можливості його посвідчити нотаріально.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення ЗнамFянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

ОСОБА_2 текст постанови складено 15.05.2019 року.

Головуючий:

Судді: