Дата документу 25.07.2019
Справа № 501/2354/19

У Х В А Л А
25 липня 2019 року м. Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Смирнова В.В.,
при секретарі судового засідання - Кочкіній О.В.,
справа № 501/2354/19
сторони не з`явились
розглянувши у спрощеному порядку у м. Чорноморськ Одеської області скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця міста Києва Мойсеєнко Діни Петрівни про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2019 року та про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника від 06.07.2019 року за провадженням ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року, заінтересова особа Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»,
1. Стислий виклад позиції сторін та їх правове обґрунтування.
18.07.2019 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Мойсеєнко Д.П. про визнання незаконними та скасування постанов. Скарга мотивована тим, що приватний виконавець на порушення вимог пункту 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 VIII, що є чинним на момент звернення із даною скаргою, відкрила виконавче провадження та прийняла відповідні постанови поза межами свого виконавчого округу, яким є місто Київ (скаржник зареєстрований та проживає в Одеській області, майно у місті Києві та Київській області у нього відсутнє). Окрім того, скаржник стверджує, що виконавче провадження відкрито із порушенням строків на пред`явлення виконавчих документів до виконання, як те передбачено ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням на підставі якого було видано виконавчий лист).
Приватний виконавець, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місцерозглядускарги, до суду не з`явилася,про причини неявки суд не повідомила, відзив на скаргу не надавала.
2.Фактичні обставини, встановлені судом.
В подальшому за ідентифікатором зазначеним у даній постанові (а.с. 10) із єдиного державного реєстру виконавчих проваджень Соколов Д.О. дізнався про наявність постанов від 06.07.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника за провадженням ВП № 59423623 (а.с. 12-17), на момент розгляду даної скарги за твердженням скаржника їх копій ним отримано не було.
Як встановлено судом і підтверджується наявними матеріалами справи Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року було видано виконавчий лист по справі № 2-766/11 (а.с. 7), та Чорноморським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП №51892775. Однак, в подальшому державним виконавцем було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.07.2017 року (а.с.8).
Не погоджуючись із постановою про повернення виконавчого документу стягувачу, ПАТ «ПУМБ» звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із скаргою на дії головного державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС, однак ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17.12.2018 року по справі № 501/105/18 (набрала законної сили 07.01.2019 року), скаргу ПАТ «ПУМБ» було залишено без розгляду (а.с. 9).
З огляду на викладене, скаржник ОСОБА_1 вважає, що приватним виконавцем Мойсеєнко Д.П. при відкритті виконавчого провадження порушено строки в які виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання, а також виконавче провадження відкрите поза межами виконавчого округу приватного виконавця (скаржник зареєстрований та проживає в Одеській області, майна у Києві та Київській області він немає).
3.Висновки суду та їх правове обґрунтування.
Відповідно до змісту п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час пред`явлення виконавчого листа № 2-766/11 до виконання, виконавчі документи з виконання рішення суду можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.
У п.1ч.2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження»,у цій же редакції, передбачено, що строк для пред`явлення виконавчого документу з виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Приватний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання (ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження).
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право на його поновлення (ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Як було встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року було видано виконавчий лист по справі № 2-766/11 та Чорноморським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП №51892775. В подальшому державним виконавцем було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.07.2017 року .
Не погоджуючись із постановою про повернення виконавчого документу стягувачу, ПАТ «ПУМБ» звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із скаргою на дії головного державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17.12.2018 року по справі № 501/105/18, яка набрала законної сили 07.01.2019 року, скаргу ПАТ «ПУМБ» було залишено без розгляду.
Із скарги і встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що при винесенні оскаржуваних постанов, приватний виконавець Мойсеєнко Д.П. за відсутності доказів про поновлення строку звернення до виконання виконавчого листа з примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.01.2011 року, яке набрало чинності 12.07.2011року і мало бути звернено до виконання протягом року, відкрила виконавче провадження з порушенням строку, а саме 26.06.2019 року, відповідно, неправомірно винесла постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника та стягнення з нього винагороди приватного виконавця, тобто всупереч вимогам ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачає, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.
Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).
За змістом п.2 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.5 вищевказаного Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі ухвал судів у цивільних справах у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб,які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Згідно положень п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ст.18ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
За змістом п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення у разі, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Згідно ч.1ст.24Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Так, у виконавчому листі та у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином приватним виконавцем Мойсеєнко Д.П. порушено вимоги Закону щодо місця виконання рішення суду. Так, заявник, зареєстрований та проживає за адресою вказаною у виконавчому листі він ніколи не проживав та не має будь-якого майна або місця роботи у місті Києві або Київській області.
Відтак постанови приватного виконавця Мойсеєнко Д.П. від 26.06.2019 року та від 06.07.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника за провадженням ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 рокує неправомірними із вищезазначених підстав.
Оскільки оскаржувані дії та рішення вчиненні щодо ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження, то він наділений правом на звернення із скаргою до суду в порядку, передбаченому ст.ст.447-449 ЦПК.
Суд погоджується з доводами заявника про те, що протиправні дії приватного виконавця та прийняті у зв`язку із цим постанови, заявнику стало відомо лише 12.07.2019 року з отриманням вищевказаної постанови приватного виконавця про відкриття провадження та ознайомленням із даними, що містяться у єдиному реєстрі виконавчих проваджень, а відтак ним не пропущено десятиденний строк оскарження до суду.
Згідно ч.3 ст.124 ЦПК якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після цього робочий день). Отже строки на оскарження дотримані та необхідності в їх поновлені немає.
Суд також погоджується з аргументом заявника про звільнення його від сплати судового збору за подачу скарги до суду з врахуванням правової позиції, висловленої Великою палатою ВС у постанові від 18.01.2018 року у справі №565/256/15-ц. Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір. Ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року "Про судовий збір" не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Керуючись ст.ст. 259-261, 354, 355 ЦПК України, суд,
Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця міста Києва Мойсеєнко Діни Петрівни про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2019 року та про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника від 06.07.2019 року за провадженням ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», - задовольнити.
Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Мойсеєнко Діни Петрівни від 26.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року.
Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Мойсеєнко Діни Петрівни від 06.07.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця за провадженням ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року.
Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Мойсеєнко Діни Петрівни від 06.07.2019 року про арешт коштів боржника за провадженням ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року.
Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Мойсеєнко Діни Петрівни від 06.07.2019 року про арешт майна боржника за провадженням ВП № 59423623 з виконання виконавчого листа № 2-766/11, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 03.11.2011 року.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя Іллічівського міського
суду Одеської області Смирнов В.В.