РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа F 643/5783/19

Провадження F 2/643/3266/19

15.05.2019 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання Леонтьєвої І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором F б/н від 13.03.2015 року у розмірі 12033,06 грн. станом на 18.02.2019 року, яка складається з 179,80 грн. F заборгованості за тілом кредиту, 2553,38 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6700,69 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за простроченим зобовFязанням, 1550,00 грн. F заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів 500,00 грн. (фіксована частина), 549,19 грн. (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У справі призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, у звFязку з викладеним, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Так, із матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі 13.03.2015 року шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк укладено кредитний договір F б/н, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000,00 грн. на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 13.03.2015 року, з умовами якої погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису на ній, визначено, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Крім цього, підписавши дану заяву, відповідач підтвердив, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами.

Тобто, при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Розмір заборгованості підтверджується долученими до матеріалів справи розрахунками заборгованості за договором б/н від 13.03.2015 року, сформованими станом на 23.07.2015 року та 18.02.2019.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовFязання перед відповідачем виконав.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином зобовFязання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, продовжує ухилятись від виконання зобовFязань та заборгованість за договором не погашає, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, станом на 18.02.2019 року відповідач має заборгованість у розмірі 12033,06 грн., яка складається з 179,80 грн. F заборгованості за тілом кредиту, 2553,38 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6700,69 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за простроченим зобовFязанням, 1550,00 грн. F заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів 500,00 грн. (фіксована частина), 549,19 грн. (процентна складова).

Вирішуючи спір по суті, суд керується наступними нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовFязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовFязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовFязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629ЦКУкраїни договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобовFязань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту та відсотками обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 6700,69 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за простроченим зобовFязанням, 1550,00 грн. F заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафів 500,00 грн. (фіксована частина), 549,19 грн. (процентна складова), нарахованих позивачем через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору б/н від 13.03.2015 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору також передбачена сплата штрафів фіксованої частини та процентної складової.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року F6-2003цс15.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500,00 грн - штраф (фіксована складова) та 549,19 грн - штраф (процентна складова) задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання у порядку, передбаченому ст. 617 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення 179,80 грн. F заборгованості за тілом кредиту, 2553,38 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6700,69 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за простроченим зобовFязанням, 1550,00 грн. F заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., що разом складає 10983,87 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1753,50 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5,12,81,141,263,273,280-284,288 ЦПК України, ст.ст. 509,526,527,530,610,612,624,625,1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», (, МФО F 305299, рах. F 3111), заборгованість за кредитним договором F б/н від 13.03.2015 року у розмірі 10983,87 грн., з яких стягнення 179,80 грн. F заборгованості за тілом кредиту, 2553,38 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6700,69 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за простроченим зобовFязанням, 1550,00 грн. F заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», (, МФО F 305299, рах. F 3111), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1753,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам.

Повний текст рішення суду складено 15.05.2019 року.

Суддя В.О. Афанасьєв