Номер провадження: 22-ц/813/4597/19
Номер справи місцевого суду: 522/4629/14-ц
Головуючий у першій інстанції Абухіна Р.Д.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Березнякової Ірини Валеріївни на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 15 лютого 2019 року по справі за скаргою заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Інспекції державної архітектурно-будівельного контролю в Одеської області на бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органу державної виконавчої служби,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі ОМР, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області звернувся до Приморського районного суду м.Одеси зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органу державної виконавчої служби.

Так, скаржник зазначає, що Приморським районним судом м.Одеси від 23.10.2014 року ухвалено рішення про зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок привести житлове приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 у первинний стан, згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року. Визнано недійсним договір дарування Ѕ частки житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, який був укладений 27.12.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою головного державного виконавця Першого Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Офіцеровою Л.Л. від 15.03.2018 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 08.02.2018 року Приморським районним судом м.Одеси, про зобов`язання ОСОБА_1 привести житлове приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 , у первісний стан, згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року.

Вподальшому, постановою головного державного виконавця Першого Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Офіцеровою Л.Л. від 03.10.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про зобов`язання ОСОБА_1 привести житлове приміщення у первинний стан закінчено у зв`язку з виконанням боржником вимог виконавчого документу у повному обсязі.

При ознайомленні прокурора з матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що рішення суду ОСОБА_1 не виконано, у зв`язку з чим, 12 листопада 2018 року, ним була оскаржена бездіяльність державного виконавця Офіцерової Л.Л. до начальника відділу.

Проте, 21.11.2018 року начальник Першого ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області повідомив, що порушень чинного законодавства в діях державного виконавця не виявлено та постанову про закінчення виконавчого провадження не скасовано.

Скаржник вважає, що начальником відділу, всупереч ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» не здійснено належного контролю за рішеннями та діями державного виконавця, а бездіяльність, допущена державним виконавцем, порушує права стягувача.

Державним виконавцем більше шести місяців не вживалися дії, передбачені ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», яка встановлює порядок виконання рішень, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Скаржник зазначає, що після шести місяців бездіяльності державного виконавця, від боржника надійшла заява про виконання ним судового рішення разом з копією технічного паспорту від 12.12.2017 року на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець Офіцерова Л.Л., не перевіривши, що параметри приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в наданому боржником технічному паспорті від 12.12.2017 року не відповідають тим параметрам, які зазначені в технічному паспорті від 17.09.2007 року, до якого необхідно було привести житлове приміщення в попередній стан, закрила виконавче провадження у зв`язку з його виконанням.

При цьому, начальник відділу державної виконавчої служби пояснив, що новий технічний паспорт від 12.12.2017 року, пред`явлений ОСОБА_1 вказує на те, що технічний паспорт від 17.09.2007 року втратив чинність, у зв`язку з чим, відсутні підстави для приведення житлового приміщення у відповідність з технічним паспортом від 17.09.2007 у первинний стан.

Проте, як зазначає скаржник, рішенням суду ухвалено зобов`язати ОСОБА_1 привести приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у попередній стан, відповідно до технічного паспорту від 17.09.2007 року та саме це рішення державний виконавець повинен виконувати.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 15 лютого 2019 року скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі ОМР, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області задоволено. Визнано бездіяльність державного виконавця Першого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області Офіцерової Л.Л. у виконавчому провадженні № 55982232 неправомірною. Визнано бездіяльність начальника Першого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області Гусєва О.О. неправомірною. Скасовано постанову від 03.10.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 55982232. Зобов`язано державного виконавця Першого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області Офіцерову Л.Л. провести виконавчі дії у виконавчому провадженні № 55982232 в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Березнякова Ірина Валеріївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухалу Приморського районного суду м.Одеси від 15 лютого 2019 року та відмовити заступнику прокурора у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Задовольняючи скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості заяви скаржника.

З таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погоджується у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23 жовтня 2014 року зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести житлове приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 у первинний стан, згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року. Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, який був укладений 27.12.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 самовільно проведено роботи з реконструкції нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в житлове. Судом також встановлено, що ОСОБА_1 неправомірно набув право власності на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 190 кв.м., згідно з технічним паспортом від 13.07.2012 року.

Постановою головного державного виконавця Першого Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області Офіцеровою Л.Л. від 15.03.2018 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 08.02.2018 року Приморським районним судом м.Одеси, про зобов`язання ОСОБА_1 привести житлове приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 у первинний стан, згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року.

Після отримання від ОСОБА_1 технічного паспорту від 12.12.2017 року державним виконавцем, без проведення всіх необхідних виконавчих дій, 03.10.2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Проте, відповідно до технічного паспорту від 12.12.2017 року, параметри приміщення за адресою: АДРЕСА_1 не відповідають тим, які зображені у технічному паспорті від 17.09.2007 року (відповідно до якого суд зобов`язав ОСОБА_1 привести приміщення у попередній стан), а навпаки залишаються такими, якими були станом на день ухвалення рішення.

За таких обставин, у державного виконавця були відсутні законні підстави для завершення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням. В свою чергу, начальником відділу не здійснено належного контролю за законністю дій державного виконавця.

Доводи апелянта, що прокурор не може та не має права звертатися на стадії виконання рішення суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, є неспроможніми, оскільки під час звернення зі скаргою на дії державного виконавця та посадових осіб ДВС, прокурор керувався ч.1 ст.57 ЦПК України, ч.4 ст.23, п.6 ч.6 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», ч.1 ст.14, ч.1 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження».

У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу, у тому числі має право брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів держави в суді.

Не відповідають дійсності доводи апелянта про відсутність охоронних інтересів ОМР, оскільки заяву про примусове виконання судового рішення про зобов`язання ОСОБА_1 привести приміщення у первинний стан подано саме Одеською міською радою 14.03.2018 року.

Договір оренди землі між Одеською міською радою та ОСОБА_1 укладено та було посвідчено нотаріусом 06.12.2018.

Тобто під час звернення Одеською міською радою із заявою про примусове виконання рішення суду, у ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою було відсутнє.

Крім того, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровано УДАБК ОМР, яке перевірочних дій при здійсненні реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації не здійснювало, а інформація щодо наявності цивільного спору з приводу самочинного будівництва та судового рішення, про зобов`язання привести приміщення у попередній стан, у декларації відсутня.

Разом з тим, в реєстрі ДАБІ наявні такі декларації:

-ОД 85 (зареєстровано в листопаді 2017 року) - повідомлення про початок будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 ;

-ОД 50 (зареєстровано в грудні 2017 року) - декларація про готовність зазначеного об`єкта до експлуатації.

Відповідно до декларацій, технічний нагляд за об`єктом здійснювався ОСОБА_4 . Однак, відповідно відповіді ОСОБА_4 на запит прокурора, технічний нагляд на об`єкти за адресою: АДРЕСА_1 нею ніколи не здійснювався.

Крім того, у деклараціях зазначено «реконструкція нежитлової будівлі під житловий будинок без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані».

Доводи ОСОБА_1 про добровільне виконання рішення суду від 23.10.2014 року і приведення приміщення у первинний стан (тобто до 127, 2 кв.м.), є неспроможними у зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів фактичного виконання рішення суду та не відповідністю фактичним обставинам справи, відповідно до яких, площа першого поверху відповідно до технічного паспорту становить 190,5 кв.м, які відображені у технічному паспорті від 12.12.2017 року, що узгоджується з конфігурацією та площею об`єкта, зображеному у технічному паспорті від 13.07.2012, який існував ще на час вирішення даної цивільної справи.

При таких обставинах, суд першої інстанції набув правильного висновку про відсутність правових підстав для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, оскільки ОСОБА_1 не доведено належними, допустимими і достатніми доказами про його фактичне виконання.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, у зв"язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Березнякової Ірини Валеріївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 15 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 17.07.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова