Постанова

Іменем України

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 758/14660/16-ц

провадження № 61-30267св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічного акціонерного товариства «Київенерго»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року у складі судді Цокол Л. І. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року в складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Мазурик О. Ф., Кравець В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що у зв`язку з неправильними нарахуваннями вартості послуг з опалення, позивач зазнає значних матеріальних втрат, що порушує його права. Разом з тим, позивач вказує, що товариство з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» (далі - ТОВ «КП «Українська житлова компанія») не є виконавцем послуг з централізованого опалення, тому не має здійснювати вказаний перерахунок.

У судовому засіданні від 27 квітня 2017 року за письмовим клопотанням позивача було замінено первісного відповідача ТОВ «КП «Українська житлова компанія» на ПАТ «Київенерго».

З урахуванням наведеного просив ТОВ «КП «Українська житлова компанія» здійснити перерахунок вартості теплової енергії, спожитої ОСОБА_1 за період 2015-2016 років.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості теплової енергії направлено до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року було прийнято матеріали цивільної справи до провадження та призначено до розгляду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року, позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що ПАТ «Київенерго» є неналежним відповідачем.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі № 758/14660/16-ц і витребувано її з Печерського районного суду м. Києва.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

25 травня 2018 року справу № 758/14660/16-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2019 року справу № 758/14660/16-ц призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У грудні 2017 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржені судові рішення передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що аналіз норм ЦК України та нормативно-правових актів у сфері надання житлово-комунальних послуг дає можливість зробити висновок, що законодавче закріплення формування договірних відносин при приєднанні до запропонованих умов надання послуг централізованого опалення передбачає, що акцепт і вчинення дій на виконання договору збігаються у часі, тобто ПАТ «Київенерго», як теплопостачальна організація (виконавець), постачає теплову енергію до будинку АДРЕСА_1 , а позивач (споживач) акцептує публічну пропозицію шляхом отримання та споживання послуг централізованого опалення. Наведене спростовує доводи судів, що відповідач не є належним учасником у спорі.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав доповнення до касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у яких зазначив, згідно норм діючого законодавства виконавцем послуг з постачання теплової енергії є саме ПАТ «Київенерго», тому обов`язок здійснити перерахунок вартості послуг централізованого опалення є виключно у відповідача.

Узагальнені доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору від 27 серпня 2015 року № 4/105, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «КП «Українська житлова компанія», сторони домовились про наданні послуг з утримання будинком, спорудами та прибудинковою територією.

Згідно з листом від 31 березня 2016 року № 107-107/Т-328-1637 Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, житловий будинок АДРЕСА_3 знаходиться на обслуговуванні ТОВ «КП «Українська житлова компанія».

Відповідно до листа ПАТ «Київенерго» від 22 лютого 2016 року № 42АУ/32КД/2090/Т-890, ПАТ «Київенерго» не є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 . Постачання теплової енергії до вказаного будинку здійснюється на підставі Договору про постачання теплової енергії у гарячій воді, укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «КП «Українська житлова компанія». ПАТ «Київенерго» формує правові відносини із споживачем теплової енергії - юридичною особо ТОВ «КП «Українська житлова компанія» та не має взаємовідносин безпосередньо з мешканцями вищевказаного будинку.

Згідно з договором від 06 листопада 2015 року № 1410421 на постачання теплової енергії у гарячій воді укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «КП «Українська житлова компанія».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Відповідно до статей 11, 26, 27, частини першої статті 33 Цивільного процесуального кодекс України (у редакції закону, що діяв на час розгляду справі у суді першої), суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За змістом норм цивільного процесуального законодавства (у редакції закону, що діяв на час розгляду справі у суді першої) права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Під час розгляду справи у Печерському районному суді м. Києва позивач клопотань про залучення ТОВ «КП «Українська житлова компанія» до участі у справі у якості відповідача або співвідповідача, із яким існують договірні відносини, не заявляв.

З аналізу змісту договору від 06 листопада 2015 року № 1410421 на постачання теплової енергії у гарячій воді укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «КП «Українська житлова компанія» суди першої та апеляційної інстанції вірно встановили відсутність елементів договору на користь третьої особи.

Установивши, що договірні відносини наявні між ОСОБА_1 та ТОВ «КП «Українська житлова компанія», отже, ТОВ «КП «Українська житлова компанія» виконує функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути прирівняно до колективного замовника (абонента) таких послуг, суди дійшли правильного висновку, що ПАТ «Київенерго» за відсутності договірних відносин із позивачем не є належним відповідачем у даному спорі.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки суд правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушив норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко