КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7952/2019 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2019 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Журби С.О.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та відшкодування немайнової (моральної) шкоди,

УСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД», звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 , просили ухвалити рішення, яким визнати недостовірними, такими що не відповідають дійсності, порушують права, ганьблять ділову репутацію ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД», відомості поширені громадянкою ОСОБА_1 13 жовтня 2016 року на прес-конференції, яка проходила в інформаційному агентстві УНІАН, що «Ми знаємо, що у даного інвестора є великі проблеми із іншими людьми, він є власником банку Михайлівський і вкладники вже потерпіли і зараз залишилися без своїх внесків, в такий же ситуації можуть залишитися інвестори даного мікрорайону і забудовник не зможе довести будівництво до кінця…».

Зобов`язати ОСОБА_1 в строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену нею 13 жовтня 2016 року на прес-конференції, яка проходила в інформаційному агентстві УНІАН недостовірну інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена, шляхом оголошення на прес-конференції в інформаційному агентстві УНІАН з участю представників ЗМІ, які брали участь у прес-конференції 13 жовтня 2016 року, повідомлення (без власних зауважень та коментарів) наступного змісту: «13 жовтня 2016 року на прес-конференції, яка проходила в інформаційному агентстві УНІАН інформація, яка була викладена у висловлюваннях громадянки ОСОБА_1 є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД».

Витрати, пов`язані із спростуванням відомостей, поширених відповідачем 13 жовтня 2016 року на прес конференції, яка проходила в інформаційному агентстві УНІАН, покласти на відповідача.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» 1,00грн. немайнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» 2880,00грн. судових витрат».

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, позивач зазначав, що 13 жовтня 2016 року на прес-конференції, що проходила в інформаційному агентстві УНІАН, ОСОБА_1 , яка була заявлена як член штабу з розробки генерального плану міста Бровари, було повідомлено: «Ми знаємо, що у даного інвестора є великі проблеми із іншими людьми, він є власником банку Михайлівський і вкладники вже потерпіли і зараз залишилися без своїх внесків, в такий же ситуації можуть залишитися інвестори даного мікрорайону і забудовник не зможе довести будівництво до кінця…».

Дане висловлювання відповідача є недостовірною інформацією, розповсюджені у висловлюваннях відповідача данні не відповідають дійсності, паплюжать честь та гідність позивача, що негативно впливає на його ділову репутацію.

Висловлювання ОСОБА_1 містять завідомо недостовірні та наклепницькі відомості про позивача, які мають явно виражений негативний вплив на формування громадської думки про позивача, принижують ділову репутацію позивача та підлягають спростуванню.

За формою викладення та змістом наведені у висловлюваннях відповідача відомості не є оціночними судженнями, не містять особистої думки, проте містять відомості, достовірність яких може бути перевірена на предмет їх відповідності дійсності.

Висловлювання відповідача сприймались журналістами, які були присутні на прес-конференції та користувачами, які переглядали трансляцію у мережі Інтернет, як цілісний об`єкт, що складається з окремих фраз.

Оцінити характер висловлювань неможливо без оцінки всіх складових. При цьому, жодними документальними даними відповідач в своїх висловлюваннях не оперує.

Таким чином, висловлювання відповідача про те, що позивач є власником Банку Михайлівський, в якому вкладники втратили свої вклади та те, що інвестори будівництва втратять свої інвестиції в будівництво, яке веде позивач, є фактичними даними, і тому не можуть вважатися оціночними судженнями.

ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» не є і ніколи не був акціонером Банку Михайлівський. Акціонером ПАТ «Банк Михайлівський» є ТОВ «Екосіпан», яке володіє 100% акцій банку. Власник Банку не є пов`язаною особою з ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД», юридичний вплив та керування ПАТ «Банк Михайлівський» у ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» відсутні.

Позивач є надійним забудовником, всі об`єкти здаються вчасно і якісно у повній відповідності до вимог проектної документації та нормативів, встановлених чинним законодавством України. Позивач має бездоганну репутацію на ринку будівництва та нерухомості. Завдяки професійній діяльності компанії ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД», один із об`єктів, які вона будує - ЖК «Лісовий квартал» був нагороджений премією «Український будівельний Олімп», про що 22.07.2014 року був виданий відповідний сертифікат. Крім того, за підсумками конкурсу Держархбудінспекції України на кращі будинки і споруди, збудовані та введені в експлуатацію на території України у 2015 році, перше місце в номінації «Об`єкти житлового будівництва» посів багатоквартирний житловий комплекс ЖК «Лісовий квартал», який будується ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД». Протиправними діями відповідача, які виразилися у поширенні негативної недостовірної інформації про позивача, ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» була спричинена немайнова шкода, яка виразилася у тому, що ділова репутація позивача постраждала, внаслідок чого у потенційних покупців нерухомого майна, що будує позивач, через поширення вказаної недостовірної інформації склалася негативна думка про те, що позивачем можуть бути не виконані зобов`язання перед інвесторами будівництва, яке веде позивач.

Окрім того, на думку позивача, дії відповідача свідчать про явний намір завдати шкоди позивачу, як забудовнику. На адресу позивача постійно надходять чисельні телефонні дзвінки та звернення потенційних покупців, а також осіб, що вже придбали об`єкти нерухомості у ЖК «Лісовий квартал» та ЖК «Зелений квартал», які сильно занепокоєні ситуацією, що склалася, та вимагають від позивача надання пояснень та доказів, які б спростували негативну інформацію. Позивач змушений витрачати зусилля та час на спростування в судовому порядку недостовірної інформації про себе, заспокоювати потенційних та існуючих інвесторів, витрачати зусилля на повернення минулої довіри до власної господарської діяльності.

Позивач посилався, як на правове обґрунтування заявлених вимог, на положення статей 277, 1167 Цивільного кодексу України, в тому числі безпосередньо на норму частини 3 ст.277 ЦК України.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року позов ТОВ «Альянс Новобуд» задоволено частково. Визнано недостовірними і такими, що не відповідають дійсності, порушують права, ганьблять ділову репутацію ТОВ «Альянс Новобуд», відомості, поширені ОСОБА_1 13 жовтня 2016 року на прес-конференції, яка проходила в інформаційному агентстві «УНІАН», такого змісту:«Ми знаємо, що у даного інвестора є великі проблеми з іншими людьми, він є власником банку Михайлівський, і вкладники вже потерпіли і зараз залишилися без своїх внесків, у такій же ситуації можуть залишитися інвестори даного мікрорайону, і забудовник не зможе довести будівництво до кінця…». Зобов`язано ОСОБА_1 у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням спростувати поширену нею 13 жовтня 2016 року на прес-конференції, яка проходила в інформаційному агентстві «УНІАН», недостовірну інформацію у такий же спосіб, у якій вона була поширена: шляхом оголошення на прес-конференції в інформаційному агентстві «УНІАН» за участю представників ЗМІ, які брали участь у прес-конференції 13 жовтня 2016 року, повідомлення (без власних зауважень та коментарів) такого змісту: «13 жовтня 2016 року на прес-конференції, яка проходила в інформаційному агентстві «УНІАН», інформація, яка була викладена у висловлюваннях громадянки ОСОБА_1 , є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію ТОВ «Альянс Новобуд». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС НОВОБУД» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та відшкодування немайнової (моральної) шкоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, неправильність оцінки доказів, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову не дав належної оцінки наданим позивачем доказам, а саме: фото звіту про публічні нагороди ЖК «Лісовий квартал», ЖК «Зелений квартал»; фото звіту Житлового комплексу «Лісовий квартал», Житлового комплексу «Зелений квартал»; документації ДАБІ, яка засвідчує будівництво та своєчасне введення в експлуатацію ЖК «Зелений квартал» та ЖК «Лісовий квартал». Також не взято до уваги Сертифікати відповідності закінчених будівництвом об`єктів, де замовником такого будівництва виступало ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД», та які були здані в експлуатацію після 13 жовтня 2016 року, тобто після проведення прес-конференції, яка проходила в інформаційному агентстві УНІАН.

Вважають необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що частина доповіді відповідача, а саме: «… в такій же ситуації можуть залишитися інвестори нашого мікрорайону і, в результаті, забудовник не доведе до кінця будівництво і сосни будуть знищені..» є оціночним судженням, припущенням відповідача, не містить фактичних даних щодо вчинення позивачем конкретних правопорушень, не висловлена в брутальній чи образливій формі, що принижує ділову репутацію позивача.

Крім того, суд першої інстанції зробив неправильний висновок щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження того, що засновник/учасник «ПАТ «Банк Михайлівський» не є інвестором будівництва, яке здійснюється ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД». При цьому, судом не надано оцінки письмовим доказам, які доводять, що позивач не є і ніколи не був акціонером зазначеного Банку, зокрема акціонером якого є ТОВ «ЕКОСІПАН», яке володіє 100% акцій.

Вважають, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, не виконав вимоги постанови Верховного Суду від 05 грудня 2018 року та не дав належної правової оцінки іншим недостовірним висловлюванням відповідача, які були здійснені під час тієї ж прес-конференції 13 жовтня 2016 року в інформаційному агентстві УНІАН.

23.05.2019 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому висловила заперечення щодо її доводів. Зокрема, вважає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції надав вірну оцінку доказам, поданим сторонами, а висновки суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді Таргоній Д.О., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що що 13 жовтня 2016 року в інформаційному агентстві «УНІАН» проходила прес-конференція, учасником якої була ОСОБА_1 .

Під час свого виступу ОСОБА_1 повідомила таке: «…при тому ми знаємо, що у даного інвестора є великі проблеми з іншими людьми, він є власником банку «Михайлівський», і вкладники вже потерпіли і зараз залишилися без своїх внесків, у такій же ситуації можуть залишитися й інвестори даного мікрорайону і, в результаті, забудовник не доведе до кінця будівництво…».

ТОВ «Альянс Новобуд» не погодилося з такою інформацію, вважає її негативною та недостовірною, просить її спростувати.

Позиція відповідача полягає в тому, що викладена в позовній заяві інформація є перекрученою. Позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач називала ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» власником Банку Михайлівський. Відповідач не називала ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» інвестором будівництва. Позивачем не доведено, що висловлена відповідачем інформація є негативною. Відсутні необхідні складові юридичного складу правопорушення, оскілки: відповідач не є першоджерелом інформації та має право на вираження поглядів; викладена в позові інформація стосується ОСОБА_2 , а не позивача; позивачем не надано доказів на підтвердження завдання шкоди його діловій репутації.

Так, з дослідження відеозапису судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 під час прес-конференції висловила зокрема наступну інформацію: «…Саме цей забудовник «Альянс Новобуд» наразі сплачує міській раді пайовий внесок близько 1%, при максимально можливому 4%. Тобто бюджет міста не отримує коштів, за рахунок яких ми б могли використати також на придбання квартир і АТОвцям. Зараз ринок нерухомості, в принципі, пробиває дно і сам забудовник вже застосовує 25 % знижки, залучаючи інвесторів до купівлі цих квартир. Зрубання дерев на даній ділянці, закладення нового масиву при тому, що знаємо, що у даного інвестора є великі проблеми з іншими людьми, він є власником банку «Михайлівський» і вкладники вже потерпіли і зараз залишилися без своїх внесків, в такий же ситуації можуть залишитися й інвестори даного мікрорайону і, в результаті, забудовник не доведе до кінця будівництво і сосни будуть знищені…».

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до висновку, що частина доповіді відповідача ОСОБА_1 під час прес-конференції, що відбувалась 13 жовтня 2016 року в інформаційному агентстві УНІАН, а саме: «...в такий же ситуації можуть залишитися й інвестори даного мікрорайону і, в результаті, забудовник не доведе до кінця будівництво і сосни будуть знищені…» є оціночним судженням, припущеннями відповідача, не містить фактичних даних щодо вчинення позивачем конкретних правопорушень, не висловлена в брутальній чи образливій формі, що принижує ділову репутацію позивача, а отже не є недостовірною чи негативною інформацією відносно позивача, тому не підлягає спростуванню та доведенню на її правдивість.

Щодо іншої частини доповіді ОСОБА_1 , а саме: «...знаємо, що у даного інвестора є великі проблеми з іншими людьми, він є власником банку «Михайлівський» і вкладники вже потерпіли і зараз залишилися без своїх внесків, ...», суд першої інстанції, проаналізувавши зміст усього виступу відповідача на прес-конференції, дійшов висновку, що вказана теза стосується не ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД», а особи, яка є засновником/учасником ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», із зазначенням того, що таким засновником/учасником також виступає інвестор будівництва, яке здійснює ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД».

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих сторонами доказів, відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом із тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України).

Відповідно до статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки "інформації" чи "ідей", які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку.

Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко, як і в цій справі, віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11).

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правомірного висновку про те, що поширені щодо позивача висловлювання, які містяться у тезі: «...в такий же ситуації можуть залишитися й інвестори даного мікрорайону і, в результаті, забудовник не зможе довести будівництво до кінця …» не містять фактичних даних щодо певних подій, а є реалізацією права відповідача на вільне висловлювання своїх поглядів і є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не виконання судом першої інстанції вимог постанови Верховного Суду від 05 грудня 2018 року та не надання належної правової оцінки іншим недостовірним висловлюванням відповідача, які були здійснені під час тієї ж прес-конференції 13 жовтня 2016 року в інформаційному агентстві УНІАН. Так, з суд першої інстанції, оцінивши в сукупності текст всього виступу ОСОБА_1 на вказаній прес-конеренції, дійшов вірного висновку, що теза «...знаємо, що у даного інвестора є великі проблеми з іншими людьми, він є власником банку «Михайлівський» і вкладники вже потерпіли і зараз залишилися без своїх внесків, ...» стосується не ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД», а особи, яка є засновником/учасником ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», із зазначенням того, що таким засновником/учасником також виступає інвестор будівництва, яке здійснює ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД».

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Апеляційний суд звертає увагу, що предметом позову ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» є захист немайнових прав позивача шляхом визнання недостовірною інформації, висловленої відповідачем ОСОБА_1 на прес-конференції 13 жовтня 2016 року, але не всієї інформації, висловленої відповідачем в ході прес-конференції, а лише тієї її частини, яка визначена позивачем, як така, що ганьбить його ділову репутацію, а саме: «Ми знаємо, що у даного інвестора є великі проблеми із іншими людьми, він є власником банку Михайлівський і вкладники вже потерпіли і зараз залишилися без своїх внесків, в такий же ситуації можуть залишитися інвестори даного мікрорайону і забудовник не зможе довести будівництво до кінця…».

З огляду на вказане, надання оцінки іншим висловлюванням відповідача, пов`язаним із ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» та висловленим на прес-конференції, яка проходила в інформаційному агентстві «УНІАН» 13 жовтня 2016 року, виходить за межі заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.О.Журба

К.П.Приходько