Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02.07.2019 Справа №607/11394/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення щомісячних аліментів, що стягується з ОСОБА_2 за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2010 року шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що згідно рішення суду з відповідача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно у зв`язку з тим, що відповідач був безробітним, проте, на даний час відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, покращився його майновий стан, крім того, неповнолітня ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, значно збільшився законодавчо визначених розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, інфляційні процеси, які відбулись в державі за останні роки не дозволяються позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини. Вказує, що витрати на дитину зросли, яка відвідує музичу школу, у зв`язку з чим виникла потреба у коштах на обслуговування музичного інструменту, поїздок на концерти, музичні конкурс, у яких дочка бере участь, також, дитина здійснює наукову діяльність в рамках Малої академії наук України, є учасницею Всеукраїнських навчальних олімпіад, веде активне шкільне життя, що зумовлює додаткові витрати на придбання додаткових навчальних матеріалів, поїздок на різного роду начальні заходи. Крім того, зазначає, що стан здоров`я дитини вимагає постійного лікування, придбання медикаментів. Проте, відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати дитину, тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 10500 грн. за період із червня 2018 року по грудень 2018 року згідно розрахунку, долученого до позовної заяви, що відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц .

Ухвалою судді від 14 травня 2019 року було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду у судовому засіданні на 12 червня 2019 року на 12 год. 00 хв., яке було відкладене до 02.07.2019 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно поданої нею письмової заяви не заперечила відносно такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч.1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.01.2010 року про, що видано свідоцтво Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

В шлюбі у сторін народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04.04.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Позивач ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_3 проживають за адресою АДРЕСА_1 . Щомісячна плата за проживання у гуртожитку складає 2600 грн.

22 липня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 28.04.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із несплатою аліментів відповідачем рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/11692/18 від 21.01.2019 року із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягнуто пеню за період з 01.12.2010 року по 01.06.2018 року в розмірі 41085 (сорок одна тисяча вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості по аліментах, наданого старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Савчук А.О., станом на 24.04.2019 р. за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 132632,64 грн.

Неповнолітня ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.09.2019 року та Медичним висновком №149 про дитину-інваліда віком до 18 років від 02 серпня 2011 року та їй призначено виплату державної соціальної допомоги.

Відповідно до протоколів засідання ЛКК №428/01 від 08.09.2017 року, № 406/06 від 08.09.2018 року у зв`язку із хронічним захворюванням нирки дитині рекомендоване огляд в профільних спеціалістів, стаціонарне лікування 2 раз на рік, лікування у відділенні реабілітації 2 раз на рік, санітарно-курортне лікування.

Дитина ОСОБА_3 навчається у Тернопільській музичній школі № 1 ім. В.Барвінського, про що видано довідку № 95 від 25.04.2019 року.

ОСОБА_6 укладено договір про надання послуг із забезпечення фізичного комфорту від 08.04.2019 року, згідно якого вказано про оплату вартості абонемента в сумі 3060 грн. грн.

ОСОБА_3 отримала ряд дипломів завиконання науково-дослідницьких робіт в рамках Малої академії наук України, участь у конференціях та Всеукраїнських навчальних олімпіадах, конкурсах.

ОСОБА_2 згідно із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є директором установи «Агенція регіонального розвитку в Тернопільській області» з 26.12.2017 року.

Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки.

Аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, з ОСОБА_2 підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів з червня 2018 року по грудень 2018 року, відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного позивачем на підставі розрахунку Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції.

Таким чином, розмір неустойки (пені) за несплачені відповідачем аліменти, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, за період з 01 червня 2018 року по 31 грудня 2018 року складатиме 10500 грн. 00 коп.

Розрахунку пені, долучений до позовної заяви, відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Щодо вимог позивача про зміну розміру аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням судуза позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач є директором установи «Агенція регіонального розвитку в Тернопільській області, внаслідок чого покращився йогоматеріальний стан.

Встановлено, погіршення стану здоров`я дитини, оскільки неповнолітня дитина ОСОБА_3 у зв`язку із хронічним захворюванням нирки потребує постійного лікування, позивачу необхідно нести більші витрати по належному утриманню та вихованню дитини у зв`язку зі зміною віку дитини та її потреб, ніж встановлений судом розмір аліментів, крім того, покращився матеріальний стан відповідача, у зв`язку з чим позивач має право на зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду.

Враховуючи те, що відповідач працює та отримує регулярний дохід, тому суд вважає, що вимоги що зміни способу стягнення аліментів з відповідача з твердої грошової суми на частку від його заробітку (доходу) є підставними та підлягають до задоволення.

В судове засідання жодних доказів на спростування доводів позивача та будь-яких доказів погіршення стану здоров`я відповідача не надано.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

За таких обставин, суд вважає, що має місце порушення прав неповнолітньої дитини, які підлягають захисту, тому позов підлягає до задоволення шляхом зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 липня 2010 року, ухваленим у цивільній справі № 2-4775/10 та встановити новий спосіб - стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Також, слід стягнути із відповідача в користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Крім того відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 200, 263, 265, 280-284, 289, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 7, 180, 182, 183, 191, 192, 196, 549 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 22 липня 2010 року, ухваленим у цивільній справі № 2-4775/10 та встановити новий спосіб - стягувати на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний помер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний помер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) неустойку (пеню) за прострочення сплату аліментів за період з 01 червня 2018 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя /підпис/ К.М. Грицай

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай