ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17 » липня 2019 року

м. Харків

справа № 636/3352/18-ц

провадження 22ц/818/3042/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ»,

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області Поповська Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2019 року в складі судді Гуменного З.І.

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області Поповська Тетяна Миколаївна звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області видано виконавчий лист № 2-743/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 6487688 від 04 липня 2008 року у сумі 28 532,41 доларів США, а також стягнення сплаченого державного мита за подання позовної заяви в сумі 207,17 доларів США, 40,63 грн. та сплачених витрат на ІТЗ в розмірі 120,00 грн.

08 січня 2014 року Чугуївським міським судом Харківської області постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» з усіма правами сторони виконавчого провадження.

26 жовтня 2015 року у відповідності до заяви стягувача державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 49115624 з примусового виконання виконавчого листа № 2-743/10.

Вказав, що 23 липня 2018 року на адресу стягувача надійшов лист з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області з оригіналом виконавчого листа 2-743/10 від 17 лютого 2011 року, супровідного листа від 07 червня 2018 року за виконавчим провадження ВП № 49115624 про повернення виконавчого документу стягувачу, в якій зазначено, що згідно довідок органів ДВС та ПФУ, боржник відкритих рахунків не має, не працює, пенсію не отримує. У боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними.

Вважав, що державним виконавцем не проведено в повній мірі примусових виконавчих заходів, визначених Законом, спрямованих на повне та своєчасне виконання рішення суду.

Зокрема, державним виконавцем не направлено запит до ВРАЦС з метою встановлення чи перебуває боржник у шлюбі, а також не перевірено інформацію про наявність у боржника спільної сумісної власності, набутої під час шлюбу. В матеріалах виконавчого провадження не міститься жодної інформації про перевірку майнового стану боржника за місцем його проживання/реєстрації.

Зазначив, що державним виконавцем не направлялись запити до Державної міграційної служби (щодо наявності діючого закордонного паспорту) та до Державної прикордонної служби України (щодо перетину боржником Державного кордону України). Жодного примусового приводу боржника державним виконавцем не здійснювалось. З жодним поданням до суду державний виконавець не звертався.

Вважав, що дані факти свідчать про те, що державний виконавець не провів в повній мірі всіх передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на повне та своєчасне виконання рішення суду та передчасно завершив виконавче провадження.

Просив визнати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07 червня 2018 року за виконавчим провадженням ВП № 49115624 про повернення виконавчого документа стягувачу такою, що винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати відповідального державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області скасувати постанову від 07 червня 2018 року за виконавчим провадженням ВП № 49115624 про повернення виконавчого документу стягувачу та винести постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 49115624 з метою повного та своєчасного виконання рішення суду.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2019 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» - задоволено частково; визнано постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07 червня 2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням № 49115624 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 6487688 від 04 липня 2008 року в сумі 28 532,41 доларів США та сплаченого державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», такою, що винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження»; скасовано постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07 червня 2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням № 49115624 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 6487688 від 04 липня 2008 року в сумі 28 532,41 доларів США та сплаченого державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк»; зобов`язано державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області відновити виконавче провадження № 49115624 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 6487688 від 04 липня 2008 року в сумі 28532,41 доларів США та сплаченого державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк»; стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь держави судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1921,00 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на користь Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що згідно відповідей ДПС України інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО щодо боржника, відсутня, згідно відповіді ДПС України інформація щодо відкритих на ім`я боржника рахунків у фінансових установах відсутня, згідно відповіді ПФУ інформація про місце роботи боржника відсутня та боржник пенсію не отримує, згідно відповіді бази ДАІ-2000 та НАІС за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані, право власності на боржника не зареєстровано, зареєстрованого за боржником права власності на земельну ділянку станом до 2013 року інформація відсутня, також не зареєстровано за боржником права власності на об`єкти нерухомого майна станом до 2013 року; що 06 вересня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №№ 49115624, 50675038, 52211830 у зведене виконавче провадження № 54644787, в рамках якого встановлено, що боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , однак майна, на яке можна звернути стягнення не виявлено, що підтверджується актом державного виконавця; що в рамках зведеного виконавчого провадження державний виконавець звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон та ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28 листопада 2016 року боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України; що при виконанні виконавчого провадження було відоме місце проживання та знаходження боржника, тому оголошення його в розшук було би не доцільним та розшук боржника не був обов`язковим; що стосується додаткових запитів до ВДРАЦС з метою встановлення перебування боржника у шлюбі, його направлення також не є обов`язковим для встановлення майна боржника, клопотання про їх подання від стягувача до відділу не надходило; що державним виконавцем були вжиті всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі, як передбачено чинним законодавством; що стягувачу повідомлено про те, що виконавчий документ може бути пред`явлено до примусового виконання повторно, проте, повторно цей виконавчий лист до відділу не надходив.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 12 липня 2019 року та 15 липня 2019 року відповідно від Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутністю.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області необхідно задовольнити частково, ухвалу суду - змінити.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник довів, що скарга обґрунтована, тому постанову державного виконавця необхідно скасувати.

Проте, повністю з таким судовим рішенням погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22 липня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 6487688 від 04 липня 2008 року в сумі 28 532,41 доларів США, сплачене державне мито за подання позовної заяви в сумі 207,17 доларів США, 40,63 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.

На виконання вказаного рішення суду 17 лютого 2011 року видано виконавчий лист № 2-743/10.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 08 січня 2014 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони у виконавчому провадженні - задоволено, замінено сторону виконавчого провадження по цивільній справі № 2-743/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором із стягувача Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» з усіма правами сторони виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області ВП № 42396827 від 08 березня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області, замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ».

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області ВП № 49115624 від 26 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 6487688 від 04 липня 2008 року в сумі 28 532,41 доларів США, сплаченого державного мита за подання позовної заяви в сумі 207,17 доларів США, 40,63 грн. та сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.

Із відповіді Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» № 10.5-186/37-7948 від 31 травня 2016 року вбачається, що рахунок клієнта фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. арештований згідно постанов про арешт коштів боржника Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 27 червня 2014 року (ВП № 42784654), від 16 квітня 2015 року (ВП № 46887018), закрито. Позабалансовий облік постанов про арешт коштів боржника Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 27 червня 2014 року (ВП № 42784654), від 16 квітня 2015 року (ВП № 46887018) у Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» не припинено. На вищезазначеному рахунку, що був закритий, залишки коштів відсутні.

Як вбачається з акту державного виконавця від 09 листопада 2016 року старшим державним виконавцем Чугуївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-641/2010, виданого 31 серпня 2016 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 122 802,86 грн. виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що майна, на яке може бути звернено стягнення, не виявлено.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28 листопада 2016 року подання Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задоволено; тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 18 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 122 802,86 грн. без вилучення паспортного документу.

02 березня 2017 року державним виконавцем до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України направлено запит, з якого вбачається, що в провадженні Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 2-641/2010 з примусового виконання виконавчого листа № 2-641/2010, виданого 08 вересня 2016 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 104 650,00 грн., три проценти річних за користування чужими грошовими коштами - 5375,86 грн., інфляційні втрати - 12 606,00 грн., судові витрати по оплаті державного мита в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього, загальною сумою 122 802,86 грн., у зв`язку з чим державний виконавець просив терміново надати відомості щодо наявності або відсутності інформації про перетин державного кордону боржником ОСОБА_1 .

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП № 49115624 від 06 вересня 2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області, на підставі статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», об`єднано виконавчі провадження № 49115624, № 50675038, № 52211830 у зведене виконавче провадження № 54644787.

Із відповіді Державної фіскальної служби України від 29 листопада 2018 року про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб вбачається, що інформація щодо боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Із відповіді з Пенсійного Фонду України від 19 вересня 2018 року про осіб-боржників, які отримують пенсії вбачається, що інформацію щодо ОСОБА_1 не знайдено.

Як вбачається з відповіді Пенсійного Фонду України від 19 вересня 2018 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, інформацію не знайдено.

Із відповіді Державної фіскальної служби України про номер рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями вбачається, що юридичну особу ліквідовано (припинено)/фізичну особу-підприємця припинено.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 482 від 29 вересня 2017 року за архівними реєстраційними матеріалами бюро зареєстрованих домоволодінь по м. Чугуєву станом на 31 грудня 2012 року на ім`я ОСОБА_1 не зареєстровано частини або цілого домоволодіння.

Як вбачається з відповіді Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області № 32-20.07-0.5-3096/2-16 від 03 жовтня 2016 року станом на 01 січня 2013 року інформація про зареєстровані земельні ділянки на території м. Чугуїв і Чугуївського району за ОСОБА_1 в Управлінні відсутня.

Як вбачається з відповіді бази ДАІ-2000 та НАІС станом на 06 червня 2018 року за боржником ОСОБА_1 автотранспортні засоби не виявлені.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 126684078 від 07 червня 2018 року вбачається, що за вказаними параметрами запиту прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП № 49115624 від 07 червня 2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1386/10, виданого 14 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області, виконавчого листа № 2-641/2010, виданого 08 вересня 2016 року Чугуївським міським судом Харківської області, виконавчого листа № 2-743/10, виданий 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області, накладено арешт на все майно в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП № 49115624 від 07 червня 2018 року виведено виконавче провадження № 49115624 з примусового виконання виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області із зведеного виконавчого провадження № 54644787, яке веде Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07 червня 2018 року ВП № 49115624 виконавчий лист № 2-743/10, виданий 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 6487688 від 04 липня 2008 року в сумі 28 532,41 доларів США, сплаченого державного мита за подання позовної заяви в сумі 207,17 доларів США, 40,63 грн. та сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 07 червня 2021 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин конкретної справи, не може бути виправданим.

У контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції ЄСПЛ розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами були: кошти/присуджені суми, належні до виплати заявникам на підставі остаточного і обов`язкового до виконання арбітражного рішення («Грецькі нафтопереробні заводи «Стран» та Стратіс Андреадіс проти Греції» (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v.Greece), заява № 13427/87, рішення від 21 листопада 1994 р.); кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, які є остаточними та підлягають виконанню («Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, рішення від 7 травня 2002 р., п.40).

У рішеннях по справах «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia) від 07 травня 2002 р., заява № 59498/00, п.40; «Ясіуньєне проти Литви» (Jasiыnienл v. Lithuania) від 06 березня 2003 р., заява № 41510/98, п. 45. Суд звертає увагу на свою практику, де неможливість для заявника домогтися виконання рішення на його чи її користь становить втручання у право на мирне володінням майном, як вказано у першому реченні пункту першого статті 1 Першого протоколу.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права і обов`язки виконавця визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини 1 цієї статті виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 18 цього Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною 3 статті 18 цього Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі, конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 18 цього Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі, конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі, електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у десятиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Матеріали справи свідчать про те, що на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження, в якому є виконавчий лист від 17 лютого 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку суми боргу (ВП № 49115624).

З наданих державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області до суду апеляційної інстанції документів вбачається, що з дати відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області, і до винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 06 вересня 2017 року, державний виконавець не вживав жодних заходів щодо виконання покладених на нього обов`язків Законом України «Про виконавче провадження» при примусовому виконанню виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області ВП № 49115624.

Надані докази державним виконавцем до суду апеляційної інстанції, а саме: відповідь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» № 10.5-186/37-7948 від 31 травня 2016 року; акт державного виконавця від 09 листопада 2016 року; ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 28 листопада 2016 року; запит державного виконавця від 02 березня 2017 року до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України; довідка Комунального підприємства «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 482 від 29 вересня 2017 року; відповідь Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області № 32-20.07-0.5-3096/2-16 від 03 жовтня 2016 року свідчать про те, що дійсно державним виконавцем здійснювались певні заходи, спрямовані на з`ясування майнового стану боржника, виявлення його доходів, майна тощо. Проте, ці заходи здійснювались в рамках інших виконавчих проваджень, зокрема ВП № 50675038, ВП № 52211830, а не при примусовому виконанню виконавчого листа № 2-743/10, виданого 17 лютого 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області ВП № 49115624.

Посилання Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області на те, згідно відповідей ДПС України інформація стосовно сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО щодо боржника, відсутня, згідно відповіді ДПС України інформація щодо відкритих на ім`я боржника рахунків у фінансових установах відсутня, згідно відповіді ПФУ інформація про місце роботи боржника відсутня та боржник пенсію не отримує, згідно відповіді бази ДАІ-2000 та НАІС за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані, право власності на боржника не зареєстровано, зареєстрованого за боржником права власності на земельну ділянку станом до 2013 року інформація відсутня, також не зареєстровано за боржником права власності на об`єкти нерухомого майна станом до 2013 року; що 06 вересня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №№ 49115624, 50675038, 52211830 у зведене виконавче провадження № 54644787, в рамках якого встановлено, що боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , однак майна, на яке можна звернути стягнення не виявлено, що підтверджується актом державного виконавця; що в рамках зведеного виконавчого провадження державний виконавець звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон та ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28 листопада 2016 року боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, є необґрунтованими, оскільки ці заходи здійснювались в рамках інших виконавчих проваджень до винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а ті заходи, які здійснювались після вказаної постанови, були здійсненні одноразово після спливу тривалого часу з дати відкриття виконавчого провадження, а також те, що дані докази не були подані до суду першої інстанції та в суді апеляційної інстанції державним виконавцем не зазначено, з яких причин їх не було подано раніше і не надано відповідних доказів щодо цього.

Доводи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про те, що при виконанні виконавчого провадження було відоме місце проживання та знаходження боржника, тому оголошення його в розшук було би не доцільним та розшук боржника не був обов`язковим; що стосується додаткових запитів до ВДРАЦС з метою встановлення перебування боржника у шлюбі, то його направлення також не є обов`язковим для встановлення майна боржника, клопотання про їх подання від стягувача до відділу не надходило; що державним виконавцем були вжиті всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі, як передбачено чинним законодавством; що стягувачу було повідомлено про те, що виконавчий документ може бути пред`явлено до примусового виконання повторно, проте, повторно цей виконавчий лист до відділу не надходив, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Права і обов`язки виконавця визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини 1 цієї статті виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у десятиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Матеріали справи свідчать про те, що державним виконавцем недотримано норми чинного законодавства, а саме: державний виконавець не направляв запити до відповідних органів про надання інформації про перебування боржника у шлюбі, про реєстрацію боржника як засновника будь-якої установи, підприємства, організації; не звертався до банківських та фінансових установ про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, безпосередньо до самого боржника про наявність майна чи коштів, які йому належать, та які знаходяться у третіх осіб, до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України в рамках оскаржуваного провадження.

Крім того, державним виконавцем порушено вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки здійснено перевірку майнового стану боржника одноразово.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Зважаючи на невиконання законодавчо визначених механізмів, які мають бути застосовані державним виконавцем в процесі виконання судового рішення, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець був наділений повноваженнями, які передбачають повне виконання рішення суду, проте, в порушення вимог чинного законодавства їх не виконував та не надав до суду доказів протилежного.

Разом з тим, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на вимоги частини 2 статті 451 ЦПК України, згідно яких у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), тобто, суд не скасовує оскаржувані рішення органу виконавчої служби, а визнає їх неправомірними.

Оскільки порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, судове рішення підлягає зміні, а скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на дії державного виконавця - частковому задоволенню з підстав, зазначених вище.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задовольнити частково.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2019 року - змінити.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» - задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07 червня 2018 року за виконавчим провадженням ВП № 49115624 про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірною.

Зобов`язати відповідального державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області скасувати постанову від 07 червня 2018 року за виконавчим провадженням ВП № 49115624 про повернення виконавчого документу стягувачу та відновити виконавче провадження ВП № 49115624.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О.Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 22 липня 2019 року.