Справа № 318/236/19 Номер провадження №2/318/217/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2019 р. м. КамFянка-Дніпровська

КамFянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Васильченка В.В., при секретарі Крук О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіальної обFєднаної громади КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус КамFянсько-Дніпровського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 про визнання права власності у поряду спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її бабусею та дідусем по батьківській лінії були ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Їх рідний син ОСОБА_8 доводився їй рідним батьком. 26 лютого 1992 року він зареєстрував шлюб з її матірFю ОСОБА_9 Крім батька позивача, у його батьків був ще один син ОСОБА_4 Він спадщину після смерті батьків не приймав. Її бабусі ОСОБА_6 на праві приватної власності належала земельна ділянка (пай) площею 2,39 га, розташована на території Іванівської сільської ради КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, її дід та бабуся 15 квітня 1985 року придбали у власність житловий будинок F 47 по вул. Шевченко в с. Іванівка, який оформили на імFя діда ОСОБА_7 21 липня 1995 року дід отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га біля будинку, надану як присадибну ділянку. Так як у її бабусі незвичне імFя «Домніка» (вона за національністю німка), в селі Іванівка, де вона жила, її всі називали і знали її як «Тамару». 14 травня 1999 року рішенням КамFянсько-Дніпровського районного суду було встановлено неправильність актового запису про шлюб номер 12 від 06.11.1958 року, де змінено запис ОСОБА_10 на ОСОБА_11 та дату народження 25.12.1934 рік на 06.11.1933 р. В 2005 році вони вже проживали у Німеччині, приїхали до свого сина в с. Іванівка та вирішили юридично закріпити своє розпорядження щодо майна на випадок своєї смерті. 15 серпня 2005 року ними було складено склали заповіти: 1) дід ОСОБА_7 1/2 частку належного йому будинку та все майно, де б воно не перебувало, і все те, що буде йому належати та на що він буде мати право, заповідав своєму синові ОСОБА_8; 2) бабуся ОСОБА_12 (вона ж і є ОСОБА_11) Прокопівна 1/2 частку належного їй будинку та все майно, де б воно не перебувало, і все те, що буде йому належати та на що він буде мати право, заповідала своєму синові ОСОБА_8 В 2003 році бабуся складала заповіт, за яким вона свій пай заповідала ОСОБА_3 Пізніше, в 2015 році бабуся склала новий заповіт, яким все своє майно заповідала своєму синові F батькові позивачки, однак в сільській раді помилково її імFя записано як «Тамара», хоча в документах було зазначено ОСОБА_11. Батько позивачки помер раніше за своїх батьків 13 травня 2008 року ОСОБА_1 була з батьком зареєстрована за однією адресою. В 2015 році вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_13 та прийняла спадщину після смерті свого батька. Мати спадщину не приймала, строк на її прийняття не відновлювала. Коли померла бабуся в 2015 році, сімFя в Україні дізналася не одразу. Дід помер через рік. 26 лютого 2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 відкрито спадкові справи після смерті дідуся та бабусі позивачки. Того ж дня ним видано дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення після смерті бабусі ОСОБА_6, померлої 22.11.2015 року, та дідуся ОСОБА_7, померлого 28.07.2016 року, на майно: - житловий будинок F 47 по вул. Шевченко в с. Іванівка КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області; - земельну ділянку розміром 0,25 га, розташовану за цією ж адресою; земельну ділянку (пай), загальним розміром 2,39 га, розташовану на території Іванівської сільської ради КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області.

Ухвалою суду від 08.02.2019 р. позовну заяву залишено без руху.

28.02.2019 р. до суду надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 25.03.2019 р. відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_14 в судове засідання не зFявились, надали суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 територіальної обFєднаної громади КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області до суду надіслав листа про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнали.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зFявились, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса КамFянсько-Дніпровського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 надійшов лист з проханням справу розглянути без його участі, заперечень не має.

За змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема, у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що дідом та бабусею позивача були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, її батьком був ОСОБА_8. Споріднення між ними підтверджується копією свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_8, копією свідоцтва про народження позивачки та свідоцтвом про укладення нею шлюбу (а.с. 46, 5, 6).

Як вбачається з копії технічного паспорта, виданого 09.06.2017 р. на земельній ділянці за адресою: с. Іванівка КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, вул. Шевченко, 47, розташовано такі будівлі та споруди, позначені літерами: «А» - житловий будинок, загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., «а» - прибудова, «Б» - літня кухня, «б» - сарай, «В» - сарай, «Д» - душ, «Ж» - погріб з шийкою, «З» - гараж, «У» - вбиральня, «F 3» - свердловина, «F 4» - паркан, «F 5» - хвіртка, «F 6» - ворота (а.с. 8-11).

ОСОБА_6 на праві приватної власності належала земельна ділянка (пай) площею 2,39 га, розташована на території Іванівської сільської ради КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ця обставина підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЗП F 022619 від 23.07.2007 року (а.с. 14).

15 квітня 1985 року ОСОБА_7 придбав у власність житловий будинок F 47 по вул. Шевченко в с. Іванівка (а.с. 15). 27 листопада 1991 року договір купівлі-продажу від 15.04.1985 року за F 57 було зареєстровано в Запорізькому БТІ та записано в реєстрову книгу F 32 за р. F 1, про що свідчить реєстраційне посвідчення (а.с. 16).

21 липня 1995 року ОСОБА_7 отримав державний акт серії ЗП 0462 про право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради, землю передано як присадибну ділянку (а.с. 13).

14 травня 1999 року рішенням КамFянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області було встановлено неправильність актового запису про шлюб номер 12 від 06.11.1958 року, де змінено запис ОСОБА_10 на ОСОБА_11 та дату народження 25.12.1934 рік на 06.11.1933 р. (а.с. 49).

15 серпня 2005 року було складено заповіти, посвідчені секретарем Іванівської сільської ради КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, F F 66, 67:

1) ОСОБА_7 1/2 частку належного йому будинку та все майно, де б воно не перебувало, і все те, що буде йому належати та на що він буде мати право, заповідав ОСОБА_8 (а.с. 25);

2) ОСОБА_12 1/2 частку належного їй будинку та все майно, де б воно не перебувало, і все те, що буде їй належати та на що вона буде мати право, заповідала ОСОБА_8 (а.с. 23).

ОСОБА_8 помер 13.05.2008 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС F 103338 від 15.05.2008 р. (а.с. 22).

Бабуся ОСОБА_6 померла 22 листопада 2015 року, дід ОСОБА_7 помер 28 липня 2016 року (а.с. 100 зв., 113).

Документи, які підтверджують факт їх смерті, переведені з німецької мови на українську та засвідчені нотаріально, є в матеріалах справи.

Постановами приватного нотаріуса КамFянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від 26.02.2019 р. F 136/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 28.07.2016 р. ОСОБА_7, померлої 22.11.2015 р. ОСОБА_6 (а.с. 38, 40).

Приватним нотаріусом КамFянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_13 27.11.2015 р. видано ОСОБА_15 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 за F 1972 (а.с. 44).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовFязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовFязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Позивачем надано докази того, що вона прийняла спадщину за законом після смерті свого батька та після смерті батьків свого батька (своїх діда та баби), але оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку не має можливості, бо отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій по цьому спадковому майну.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1262, 1266, 1267 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 13, 81, 200, 206, 223, 229, 247, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіальної обFєднаної громади КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус КамFянсько-Дніпровського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 про визнання права власності у поряду спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за правом представлення після смерті бабусі ОСОБА_6, померлої 22.11.2015 року, та дідуся ОСОБА_7, померлого 28.07.2016 року, на майно:

- житловий будинок F 47, розташований по вул. Шевченко в с. Іванівка КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, який відповідно до технічного паспорту складається з будівель та споруд, позначених літерами: «А» - житловий будинок, загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., «а» - прибудова, «Б» - літня кухня, «б» - сарай, «В» - сарай, «Д» - душ, «Ж» - погріб з шийкою, «З» - гараж, «У» - вбиральня, «F 3» - свердловина, «F 4» - паркан, «F 5» - хвіртка, «F 6» - ворота;

- земельну ділянку розміром 0,25 га, розташовану по вул. Шевченко, 47 в с. Іванівка КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області;

- земельну ділянку (пай), загальним розміром 2,39 га, розташовану на території Іванівської сільської ради КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Іванівка КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий органом «2329» 30.10.2018 р., місце реєстрації: 71220, Запорізька область, КамFянсько-Дніпровський район, с. Іванівка, провул. Молдавський, 8/1.

Відповідач F ОСОБА_2 обFєднана територіальна громада КамFянсько-Дніпровського району Запорізької області, місцезнаходження: 71330, Запорізька область, КамFянсько-Дніпровський район, с. Благовіщенка, пров. Центральний, 10.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 71220, Запорізька область, КамFянсько-Дніпровський район, с. Іванівка, вул.. Шевченко, 47.

Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 71216, Запорізька область, КамFянсько-Дніпровський район, с. Водяне, вул.. Миру, 388.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус КамFянсько-Дніпровського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5, місцезнаходження: 71304, Запорізька область, м. КамFянка-Дніпровська, вул. Набережна, 71а.

Суддя В.В. Васильченко