Справа № 583/1269/19
13 травня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого – судді Ярошенко Т.О.
з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовом
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Зміст позовних вимог.
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачкою 17.09.2014 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Процесуальні дії у справі.
25.03.2019 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
16.04.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін на 13.05.2019 року.
Представник позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з’явився, до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з’явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень від неї не надходило, відзиву на позовну заяву не подавала. У зв’язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачка повідомлена у відповідності до положень ст. 128 ЦПК України.
За таких обставин відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Зобов’язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).
Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).
За правилами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Так, відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Пам’ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку пред’явлених документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обов’язковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме, заяви, пам’ятки, довідки про умови кредитування.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с.9).
Таким чином, відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення тіла кредиту та простроченого тіла кредиту в межах заявлених вимог у вказаному розмірі.
За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною.
Зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України).
Судом встановлено, що 17 вересня 2014 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 укладений договір шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), який складається з анкети-заяви останньої, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору ПРИВАТБАНК надав боржниці кредитні кошти (а.с.9).
Тобто договір був укладений шляхом оформлення і підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банком послуг. Інших умов договору сторони не підписували.
Як видно з матеріалів справи, на підтвердження укладення договору і досягнення згоди щодо усіх істотних умов позивач додав до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна CONTRACT»; «Універсальна GOLD», якими для кожного типу кредитної картки передбачені різні базові процентні ставки в місяць (а.с.10).
Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позичальниця ознайомлена з умовами кредитування, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачкою отримана кредитна картка «Універсальна».
Як видно з наданого позивачем розрахунку, відповідачка користувалася кредитними коштами, здійснювала платежі у рахунок погашення, тобто вчиняла дії, що свідчать про її згоду з умовами кредитного договору, у тому числі з розміром процентної ставки.
Згідно довідки, наданої позивачем, вбачається, що ОСОБА_2 17.09.2014 року надано кредитну картку НОМЕР_2 з терміном дії 02/18 року (а.с.78).
На підтвердження позовних вимог позивачем наданий розрахунок, згідно з яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 26 лютого 2019 року дорівнює 1217,42 грн. – тіло кредиту; 2733,33 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6445,01 грн. – пеня за прострочене зобов’язання; 998,82 грн. – пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 569,73 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-8).
За таких обставин з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1217,42 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 2733,33 грн., які не спростовані відповідачкою.
Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені, штрафу (фіксованої частини та процентної складової), суд керується наступним.
Умовами кредитування, які визначені у вказаних вище Тарифах банку, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов’язанню у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов’язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов’язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов’язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15).
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення – строків виконання грошових зобов’язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2003цс15).
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано суду докази про порушення відповідачкою умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.
У зв’язку з цим, суд з врахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідачки неустойку у вигляді штрафу у розмірі фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
При цьому суд не погоджується з розміром нарахування 5% штрафу від суми заборгованості, який навів позивач, а вважає, що відповідно до передбаченого у Тарифах з обслуговування кредитних карт «Універсальна» процентну складову необхідно розраховувати, виходячи із заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками. Оскільки позивачем до сплати нарахована лише заборгованість за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, в межах заявлених вимог суд вважає, що до стягнення підлягає штраф у розмірі 197,54 грн., що складає 5% від 3950,75 грн., а не 569,73 грн., як вказує позивач.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки неустойку у вигляді штрафу в розмірі 697,54 грн., який складається з фіксованої частини – 500 грн. та процентної складової – 197,54 грн., а вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення пені в розмірі 7443,83 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав.
Висновок суду.
Таким чином, судом встановлено, що загальна заборгованість відповідачки перед банком станом на 26 лютого 2019 року становить 4648,29 грн. та складається із тіла кредиту в розмірі 1217,42 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2733,33 грн. та сплати штрафу в розмірі 697,54 грн.
Відповідно до вимог ст.ст.526, 530, 1049 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 4648,29 грн. заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позову в іншій частині належить відмовити за необґрунтованістю вимог.
Стосовно судових витрат.
У зв’язку з частковим задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 716,53 грн. (37,3 % від 1921,00 грн. судових витрат).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 130, 141, 247, 259, 263, 264, 279, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 13 травня 2019 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко