Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/7971/19
У Х В А Л А

іменем України

24 липня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Радецької Т.П., про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», державне підприємство «Сетам» про визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, -

В С Т А Н О В И В:

22.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», державне підприємство «Сетам» про визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.

Ухвалою судді від 24.07.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 годину 00 хвилин 28 серпня 2019 року.

Одночасно з позовом представником позивача, адвокатом Радецькою Т.П., було подано до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом:

- заборони Білоцерківському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вчиняти будь які дії спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

- зобов`язати Державне підприємство Сетам» припинити підготовку та проведення торгів 01.08.2019 року щодо продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборони Державному підприємству «Сетам» вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно проводити підготовчі заходи та безпосередньо торги.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження № 51234704 з примусового виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічною акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за Кредитним договором № KICVGA00000004 від 21.02.2008 року в сумі 98774,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає всього (разом з пенею та комісію) 2 249 186,37 грн.

21.02.2008 року року між позивачем по справі та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Кредитний договір KICVGA00000004 на забезпечення зобов`язань за яким було надано в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .

Судовий спір про недійсність даного кредитного договору розглядається Верховним судом, про що належним чином повідомлений відповідач по справі та кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк».

20 липня 2019 року позивачу стало відомо, що відповідачем по справі, в супереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», було передано ДП «СЕТАМ» на продаж єдине житло позичальника, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , відчуження якої в примусовому порядку прямо заборонено законом. Проведення прилюдних торгів вищевказаної квартири призначено на 01.08.2019 року.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову до винесення рішення суду по даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушеного права та інтересів позивача. Може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що така заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Встановлено, що між позивачем та відповідачами дійсно існує спір щодо законності відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Представник позивача вважає, що відповідачем порушено гарантований законом захист споживачів фінансових послуг на заборону відчужувати єдине житло позичальників , не враховано те, що дана квартира не була придбана за кредитні кошти банку, а була надана в якості забезпечення за кредитним договором, тобто надана в іпотеку банку під заставу кредитних зобов`язань, відсутність звернення банку в передбаченому законом порядку з вимогами про задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором № KICVGA00000004 від 21.02.2008 року за рахунок стягнення на предмет іпотеки, яким є вищевказана квартира, належна на праві власності позивачу, що в своїй сукупності має істотне значення та вказує на порушення прав позичальника, а тому невжиття заходів забезпечення позову може, в подальшому, утруднити виконання рішення у даній справі.

Відповідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено Європейським судом з прав людини у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява №6833/74 від 13.07.1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності».

Судом встановлено, що заявлений позивачем такий вид заходів забезпечення позову як заборона вчиняти будь які дії спрямовані на відчуження квартири, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної цивільної справи. Таке забезпечення позову, виходячи з предмету спору, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки порушено права позивача, і звернення з заявою про забезпечення позову здійснено з метою його захисту. Відповідач та третя особа ДС «Седам» мають реальну можливість вчинити дії щодо відчуження квартири, яка перебуває у приватній власності позивача.

Отже, невжиття такого заходу забезпечення позову як, заборона Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вчиняти будь які дії спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборона Державному підприємству «Сетам» вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно проводити підготовчі заходи, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .

У частині вимог про забезпечення позову шляхом зобов`язання Державного підприємства «Сетам» припинити підготовку та проведення торгів 01.08.2019 року щодо продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - заява задоволенню не підлягає, оскільки правових підстав для їх задоволення у суду немає.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно.

Суд вважає, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 18, 157, 149-153, 258, 353-354 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Радецької Т.П., про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи: публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», державне підприємство «Сетам» про визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади - задовольнити частково.

Вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом заборони Білоцерківському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вчиняти будь які дії спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом заборони Державному підприємству «Сетам» вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно проводити підготовчі заходи.

В частині вимог про забезпечення позову шляхом зобов`язання Державного підприємства «Сетам» припинити підготовку та проведення торгів 01.08.2019 року щодо продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов