441/687/19 2/441/475/2019
11.07.2019 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Яворської Н.І.,
за участі секретаря Цап І.М.,
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника позивача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та визнання недійсним Державного акта, скасування розпорядження,
позивачі 12.04.2019 звернулися в суд з позовом, в якому просять визнати за ними право на земельну частку (пай) розміром 0,91 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Завидовицької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 . Скасувати розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 9 від 11.01.2002 та визнати недійсним Державний акт на право приватної власноті на землю, виданий Городоцькою райдержадміністрацією 15.01.2002 на ім`я ОСОБА_4 площею 0,8121 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія НОМЕР_1 . Скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки.
В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_4 , якій належало право на земельну частку (пай) розміром 0,91 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія НОМЕР_2 від 23.05.1997, зареєстрованого в Книзі записів Сертифікатів на право приватної власності на землю за № 4435.
Зазначають, що спадкоємцями за законом майна своєї матері є вони.
У відведений законом строк, вони як спадкоємці спадщину прийняли, отримавши свідоцтво про право на спадщину, яким є інше майно (а.с.6), між тим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,8121 га, яка складається із 0,5500 га кормові угіддя та 0,2621 га рілля, оскільки Державний акт виданий після смерті спадкодавця.
Позивачі вважають, що відповідачі своїми протиправними діями порушили їх право на отримання свідоцтва про право на спадщину та порушили норму ст. 25 ЦК України, а саме: видали акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_4 після її смерті, тобто, після припинення цивільної правоздатності особи. Отже, такий Державний акт про право приватної власності на землю слід вважати недійсним.
Ухвалою судді від 16.04.2019 провадження у справі відкрито.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в суді позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити повністю. Крім того, у зв`язку з об`єднанням Завидовицької сільської ради до Великолюбінської селищної ради, просили залучити в якості належного відповідача Великолюбінську селищну раду Городоцького р-ну Львівської обл. (а.с.63)
Позивач ОСОБА_2 позов підтримала повністю, просила право на 1/2 частку у земельній частці (паю).
Відповідач - Городоцька районна державна адміністрація Львівської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подав.
Відповідач у справі представник Великолюбінської селищної ради до суду також не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву чи заперечення на позов не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши позивачів, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини.
Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.
Так, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть від 29.04.1997 року, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 21 (а.с.10)
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються дочками померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копіями паспорту та копіями свідоцтв про народження ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с.18, 20, 49-50)
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом. Спадкове майно складалося із права на земельну частку (пай) розміром 0,91 в умовних кадастрових гектарах на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія НОМЕР_2 від 23.05.1997, зареєстрованого в Книзі записів Сертифікатів на право приватної власності на землю за № 4435, що підтверджується Витягом з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) (а.с.9)
Згідно листа Відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.04.2019 (а.с.8) взамін Сертифікату (обласного зразка) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія НОМЕР_2 , який зареєстрований за № 4435 від 23.05.1997 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.7), площею 0,8121 гектарів в межах згідно з планом, переданої спадкодавцю у приватну власність на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 11.01.2002 року № 9, яка розташована на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і складається із з двох окремих ділянок, відповідно площами 0,2621 га рілля і 0,5500 га кормові угіддя. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 474. Цей факт підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку,виготовлених за заявою спадкоємця ОСОБА_2 , вищезазначеним земельним ділянкам було присвоєно кадастрові номери, а також здійснено їхню реєстрацію права власності (а.с.12-17). Датою видачі вищезазначеного акту є 15.01.2002, тобто через п`ять років після смерті спадкодавця.Таке унеможливлює отримання для позивачів свідоцтва про право на спадщину.
Із листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори № 2393/01-16 від 26.12.2018 (а.с.11) та спадкової справи № 203/97 (а.с.39-54) убачається, що позивачі звернулись із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - Державний акт про право власності виданий після смерті спадкодавця.
Матеріалами копії спадкової справи № 203/1997 підтверджено, що спадкова справа відкрита після смерті ОСОБА_4 на підставі заяв позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.39-54)
Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із Постановою Верховного суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-319 цс-15, Державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.
З огляду на вище наведене, беручи до уваги підставність позовних вимог та обґрунтованість їх належними допустимими та достатніми доказами у справі, позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення в повному обсязі.
Суд залишає судовий збір за позивачами, оскільки про таке вони просили в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 76, , 258-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України в ред. 1963 р., ст.ст. 81,116, 126 ЗК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_4 , проживаючої в АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (проживаючої в АДРЕСА_2 ) кожній право по 1/2 частці на земельну частку (пай) розміром 0,91 в умовних кадастрових гектарах на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія НОМЕР_2 від 23.05.1997, зареєстрованого в Книзі записів Сертифікатів на право приватної власності на землю за № 4435 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Скасувати Розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 11.01.2002 №9 в частині передачі у власність ОСОБА_4 (власнику Сертифікату на право на земельну частку (пай) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області.
Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 15.01.2002 року, виданий Городоцькою райдержадміністрацією про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,8121 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області та скасувати його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 474 та скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки від 01.04.2014 згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (кадастрові номери НОМЕР_5 , НОМЕР_6 )
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «19» липня 2019 року.

СуддяН. І. Яворська