ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/6137/18

провадження № 22-ц/4809/823/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомленням (без виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.03.2019 року, суддя Шевченко І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання боргу незаконним і помилково нарахованим , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання боргу незаконним і помилково нарахованим.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно інформації, яка була йому надана в центрі соціального захисту населення Подільської районної у місті Кропивницькому ради, йому не була призначена субсидія у зв'язку з наявністю боргу станом на 01.05.2018 року в розмірі 2 391,83 грн.

Позивач зазначив, що згідно даних по його особовому рахунку НОМЕР_1 з 01.05.2015 року по 01.05.2018 року та квитанцій по сплаті за послуги у нього борг відсутній. На 01.05.2015 року покази лічильника були 400 м куб., на 01.05.2018 року покази лічильника становили 534 м куб.

Згідно тарифів, які були встановлені та зазначені по особовому рахунку в квитанціях, з 01.05.2015 року по 01.05.2018 року йому необхідно було сплатити з урахуванням субсидії, 1 137,01 грн., ним сплачено 05.06.2018 року 138,78 грн. і станом на 01.05.2018 року за вказаний період, ним переплачено за надані послуги 22.37 грн. (1 159,38 - 1 137,01 = 22,37).

Просив суд визнати борг в розмірі 2 391,83 грн., який встановлений ОКВП «Дніпро-Кіровоград» незаконним та помилково нарахованим.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.03.2019 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що нарахування заборгованості позивачу проводилась за нормами водоспоживання, а не за показами лічильника , оскільки повірка засобів обліку повинна була бути здійснена у другому кварталі 2015 року за рахунок споживача, однак такі дії проведені не були.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04.04.2019 року відкрито провадження у справі.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається, що доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції оскільки не відповідають нормам діючого законодавства.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15.04.2019 року справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка обладнана системою централізованого водопостачання. В комп'ютерній базі даних абонентного відділу ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 та здійснювалось нарахування за послуги водопостачання, які позивачем оплачувались, тобто сторони вступили в фактичні договірні правовідносини.

Квартира позивача обладнана приладом обліку води і надані послуги водопостачання оплачувались позивачем відповідно до показників даного приладу.

Суд першої інстанції зазначив, що термін повірки приладу обліку води ЛК 1,5 (заводський номер 8187059), по якому проводились розрахунки за послуги, сплив у другому кварталі 2015 року.

Термін повірки зазначено в наряді № 14770 від 16.05.2011 року на опломбування водолічильника, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 . З терміном повірки ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис у наряді.

Відповідно до частини 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції станом на 30.06.2015 року) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло, газо- і водопостачання.

01.10.2014 року Постановою КМУ № 532 було внесено зміни до Порядку формування тарифу на житлово-комунальні послуги, якою доповнено окремий порядок формування тарифу на централізоване постачання холодної води, до якого включаються витрати на проведення планових періодичних повірок, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сфері комунальних послуг прийнято постанову № 2868 від 26.11.2015 року (набула чинності з 15.02.2016 року), щодо встановлення тарифів на централізоване постачання холодної води для ОКВП «Дніпро-Кіровоград» до яких включені витрати по повірці квартирних засобів обліку.

Суд першої інстанції зазначив, що враховуючи вимоги п.10 Правил та абзацу 5 пукту 15 правил нарахування коштів по нормам споживання допускається, якщо засіб обліку є несправним і ця несправність не підлягає усуненню. За наявності цих обставин нарахування здійснюється з моменту виявлення несправності водо лічильника за нормами споживання.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що представником відповідача в судовому засіданні не доведено факт несправності водолічильника за місцем проживання позивача, доводи про те, що позивачем своєчасно не здійснена повірка водолічильника і відсутність включення витрат до структури тарифів на водопостачання не передбачалось порядком формування таких тарифів, не можуть бути підставою для нарахування позивачеві заборгованості, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , яка обладнана системою централізованого водопостачання.

В комп'ютерній базі даних абонентного відділу ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 та здійснювалось нарахування за послуги водопостачання, які позивачем оплачувались, тобто сторони вступили в фактичні договірні правовідносини.

Квартира позивача обладнана приладом обліку води і надані послуги водопостачання оплачувались позивачем відповідно до показників даного приладу, що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи, зокрема з копії наряда абонентського відділу КП «Кіровоградське ВКГ» від 16.05.2011 року вбачається , що засіб вимірювання води заводський номер 8187059 який знаходиться в квартирі позивача було повірено та опломбовано 16.05.2011 року. Комерційний розрахунок між постачальником та споживачем на підставі показників засобів обліку здійснюється з 16.05.2011 року по 30.06.2015 року. В наряді зазначено, що планова повірка здійснюється за рахунок споживача. Наступна повірка повина бути здійснена - другий квартал 2015 року.

З копії повідомлення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» №1182 від 06.07.2015 року вбачається , що позивач повідомлявся про те, що термін повірки водолічильника - другий квартал 2015 року.

18.12.2018 року відповідповідно до копії акту ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було проведено розпломбування засобу обліку води №8187059 за заявою позивача. Зазначено , що повірка лічильника протермінована з 3 кварталу 2015 року . Лічильник знято з абонентського обліку.

Встановлені обставини свідчать , що з третього кварталу 2015 року лічильник не проходив повірку, однак з абонентського обліку не був знятий до 18.12.2018 року, що підтверджено матеріалами справи.

З матеріалв справи вбачається, що позивач до травня 2018 року не знав проте, що у нього є заборгованість за користування послугою з водопостачання.Про заборгованість дізнався після того як йому відмовили у призначені субсидії в травні 2018 року.

Також вбачається, що з липня 2015 року і в подальшому , відповідач не повідомляв позивача про необхідність повірки лічильника і наслідки які тягне за собою неповірка лічильника.

Відповідно до п.15 Правил № 630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі, підлягають періодичній повірці, у строк, що не перевищує одного місяця.

Пунктом 32 зазначених Правил визначено обов'язок виконавця житлово-комунальної послуги контролювати установлені міжповірочні інтервали.

Відповідно до частини 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції станом на 30.06.2015 року) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту ( утому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки , що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- ,і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо-, і водопостачання.

01.10.2014 року Постановою КМУ № 532 було внесено зміни до Порядку формування тарифу на житлово-комунальні послуги, якою доповнено окремий порядок формування тарифу на централізоване постачання холодної води, до якого включаються витрати на проведення планових періодичних повірок, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сфері комунальних послуг прийнято постанову № 2868 від 26.11.2015 року (набула чинності з 15.02.2016 року), щодо встановлення тарифів на централізоване постачання холодної води для ОКВП «Дніпро-Кіровоград» до яких включені витрати по повірці квартирних засобів обліку.

Встановлені обставини свідчать, що відповідач з липня 2015 року, не здійснив ніяких дій відповідно до діючого законодавства в частині повірки засобу обліку води в квартирі позивача, що як наслідок вплинуло на утворення заборгованості. Крім того в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того , що відповідач повідомив позивача про заборгованість, яка на думку відповідача утворилась.

Розрахунок заборгованості за послуги з водопостачання надані позивачу, відповідачем проводились без належного дослідження обставини які вплинули на утворення заборгованості.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції, так як не впливають на законність прийнятого рішення.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.03.2019 року - залишити без змін.

Текст постанови складено 14.05.2019року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: