ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3397/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Григораш Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_6 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2018 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу з відновленням її дошлюбного прізвища ОСОБА_1 та стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 800 грн. від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтований такими обставинами. 23.11.2013 сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_5 . З появою дитини сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина. Більше того, відповідач вдається не лише до крику і погроз, але і систематично застосовує до позивача фізичне насильство, з приводу чого позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів. У зв`язку з викладеним подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, на даний час ведення спільного господарства між сторонами та сумісне проживання припинені. Оскільки дитина залишається проживати з позивачем, відповідач повинен брати участь у її утриманні. Позивачу відомо, що відповідач здає в оренду дві квартири, але має ще і інший дохід, який приховує.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з наведених вище підстав. Позивач пояснила, що відповідач вперше побив її влітку 2016 р. за те, що вона, маючи на руках маленьку дитину, не працювала на городі. З того часу ставало все гірше і гірше: відповідач постійно психологічно тиснув на неї, неодноразово бив її, потім побив її матір, сам став вегетаріанцем і не давав їсти тваринні продукти не лише їй, а й дитині, жодні умовляння на нього не діяли, не дозволяв їй працювати. Після того як вони припинили спільне проживання, відповідач її переслідує, погрожує, намагається забрати дитину, якось приходив до неї на роботу в дитсадок, де в присутності вихованців та колег погрожував розправою. Останній випадок насильства відбувся 08.07.2019, коли відповідач накинувся на неї, а потім побив її родича, що заступився за неї.

Позивач заявила, що боїться відповідача і вважає, що його жорстока і агресивна поведінка є наслідком психічного розладу, прояви якого травмують дитину та загрожують її життю та здоров`ю, а тому вона наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач позов не визнавпославшись на те, що позивачем не доведено належними доказами факти застосування ним насильства та наявності у нього психічного розладу, а також неможливості збереження шлюбу.

Відповідач стверджує, що він є чудовим батьком і гарним сім`янином, прагне зберегти сім`ю і спілкуватися з дружиною та дочкою, не вживає спиртні напої, не палить, не веде аморального способу життя і не вчиняє незаконних дій по відношенню до дружини та дитини.

За міркуванням відповідача розірвання шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя інтересам їх малолітньої дочки, яка любить батька і потребує батьківської опіки та піклування.

Заперечення проти вимог про стягнення аліментів обґрунтовані посиланням на такі обставини.

Позивачем не надано беззаперечних доказів, що вона несе витрати на утримання дитини, та не доведено, що він приховує доходи. До того ж він не заперечує, щоб дитина проживала періодично з ним. Оскільки для відповідача важливі сімейні цінності, і він відчуває емоційні та душевні страждання через перешкоди у проживанні з дитиною, які йому створює позивач, на сьогоднішній день він позбавлений можливості працювати. Відповідач не має постійного доходу, його дохід є нерегулярним, а тому неспроможний сплачувати заявлений розмір аліментів.

В судове засідання з розгляду справи по суті відповідач не з`явився, подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи пославшись на хворобу.

Однак зважаючи на те, що справа перебуває в провадженні суду понад 8 місяців, при цьому відповідачем подані усі передбачені процесуальним законом заяви по суті справи, а позов обґрунтований посиланням на застосування відповідачем сімейного насильства, і до того ж поважність причин неявки відповідача не доведена жодними доказами, суд не встановив підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши позивача, її представника та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2581.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася дочка ОСОБА_5 .

З пояснень позивача вбачається, що внаслідок численних проявів психічного та фізичного насильства з боку відповідача у листопаді 2018 р. вони остаточно припинили сумісне проживання, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства.

Доводи позивача про застосування відповідачем домашнього насильства підтверджуються фактом її звернень до поліції, наявністю двох кримінальних проваджень, відкритих за її заявою та заявою її матері, а також висновками, складеними за результатами проведення судово-медичних експертиз, які суд визнає належними і допустимим доказами у даній справі.

До того ж навіть у наданому відповідачем на підтвердження його заперечень Висновку психологічного обстеження дитини, складеному Міським центром дитини, містяться відомості про часті сварки і конфлікти сторін, які внесені як зі слів відповідача, так і зі слів дитини.

Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України).

За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на встановлені обставини суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження цього шлюбу суперечить не лише інтересам позивача і малолітньої дитини сторін, а й моральним засадам суспільства.

Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін.

Оскільки відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, вимоги позивача в частині відновлення її дошлюбного прізвища ОСОБА_1 також є обґрунтованими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Судом встановлено, що після припинення шлюбно-сімейних відносин сторін дитина залишилася з матір`ю, а відтак саме мати несе усі витрати на її утримання: а саме: харчування, одяг, навчання, лікування тощо.

Жодних доказів, які б свідчили, що батько приймає участь в утриманні дитини, суду не надано.

Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом.

За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач посилається на те, що емоційні та душевні страждання позбавляють його можливості працювати, проте вказана обставина не може бути прийнята судом до уваги як підстава для звільнення від обов`язку утримувати дитину.

Як встановив суд, відповідач фізично здоровий, у нього немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, яких він повинен утримувати.

Отже на підставі викладених сторонами аргументів і оцінки наданих доказів та з урахуванням вартості життя у м. Києві і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач (м . Київ ), і вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 2 800 грн., що становить менше 1/5 частини статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за травень 2019 р. (15 157 грн.).

На підставі положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача судовий збір, сплачений при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а тому за цю вимогу суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2581, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 800 гривень, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне рішення складене 23.07.2019.