Номер провадження: 22-ц/813/5083/19
Головуючий у першій інстанції Погрібний С. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О. суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс-2013» про визнання права власності та визнання договору недійсним на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Погрібного С.О., 20 березня 2015 року в м. Одеса,-

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який було уточнено до ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» про визнання права власності та визнання договору недійсним (т. 1 а.с. 2-5, 39-42).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2014 року клопотання позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на кв. АДРЕСА_1 (будівельна адреса - кв. АДРЕСА_1 ) (т. 1 а.с. 25).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року заяву позивача про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2014 року, скасовано арешт з квартири кв. АДРЕСА_1 (будівельна адреса - кв. АДРЕСА_1 ) (т. 1 а.с. 113).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року прийнято відмову ОСОБА_3 від позову та закрито провадження у справі (т. 1 а.с. 5).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 травня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року відмовлено (т. 1 ас. 170-171).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2018 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року (т. 2 а.с. 75-77).

Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 02 травня 2018 року скасовано, справу передано до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження(т. 2 а.с. 126-128).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до Приморського районного суду м. Одеси, посилаючись на порушення судом норм процесуального права ( т. 1 а.с. 135-142).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про прийняття відмови ОСОБА_3 від позовних вимог та закриття провадження у справі виходив з того, що позивач звернувся до суду із заявою про відмову від вказаної позовної заяви, закриття провадження у справі та стягнення з відповідачів суми сплаченого судового збору, у зв`язку із вирішенням цього спору у позасудовому порядку, однак такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Шанс-2013» про визнання права власності та визнання договору недійсним. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 10.01.2006 року між ним та ТОВ «Центр-Будінвест» був укладений Договір № 63 про дольову участь у будівництві житла - квартири АДРЕСА_1 (будівельна адреса). Загальна вартість квартири була визначена 819 796,80 грн. 26.03.2008 року згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 33 від ОСОБА_3 ТОВ «Центр-Будінвест» прийнято грошові кошти у сумі 505 000 грн. 01.04.2008 року згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 34 від ОСОБА_3 ТОВ «Центр-Будінвест» прийнято грошові кошти у сумі 314 796,80 грн. Таким чином, зі своєї сторони ОСОБА_3 умови укладеного договору № 63 виконав у повному обсязі.

Крім того, 10.01.2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Центр-Будінвест» був укладений Договір № 2 про дольову участь у будівництві паркінгу - машино-місця в паркінгу будинку по АДРЕСА_5 (будівельна адреса). Загальна вартість машино-місця в паркінгу визначена - 176 750,00 грн. 03.04.2008 року згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру № 35 від ОСОБА_3 ТОВ «Центр-Будінвест» прийняті грошові кошти у сумі 176 750,00 грн.

В даний час юридичною адресою будинку є АДРЕСА_1.

В п. 6.1. договору визначений строк закінчення будівництва та надання його Державній приймальній комісії для прийняття в експлуатацію - 2 квартал 2009 року. Проте, до теперішнього часу ні квартири, ні машино-місця в паркінгу позивачу за актом приймання-передачі не передані, у зв`язку із чим останній не має можливості у встановленому законом порядку оформити право власності на нерухоме майно.

Крім того, як стало відомо позивачу власником спірного майна значиться ТОВ «Шанс-2013» (т. 1 а.с. 39-42).

З журналу судового засідання від 20.02.2015 року вбачається, що у зв`язку із неявкою позивача та представника відповідача ТОВ «Шанс-2013» в судове засідання, розгляд справи відкладено та призначено наступне судове засідання на 20.03.2015 року на 15:30 год. (т. 1 а.с 118)

Відомостей про належне сповіщення сторін на 20.03.2015 року на 15:30 год. матеріали справи не містять.

24.02.2015 року від ОСОБА_3 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про відмову від позову (т. 1 а.с. 122).

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання, в судове засідання на 20.03.2015 року сторони не з`явилися, проте від представника ТОВ «Центр-Будінвест» надійшла заява, зі змісту якою вбачається, що він не заперечував проти задоволення клопотання позивача про закриття провадження по справі, просив слухати справу за його відсутності.

20 березня 2015 року суд постановив ухвалу, якою прийняв відмову ОСОБА_3 від заявлених позовних вимог, закрив провадження у справі, вирішив питання про судові витрати.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про прийняття відмови ОСОБА_3 від позовних вимог та закриття провадження у справі виходив з того, в заяві про відмову від позову позивач вказав, що бажає відмовитися від позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з примиренням і відсутністю претензій до відповідача.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов`язків сторін, з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (в редакції яка діяла до 15.12.2017 року) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч. 3 ст. 206 ЦПК України (в редакції яка діяла до 15.12.2017 року) у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Статтею 174 ЦПК України (в редакції яка діяла до 15.12.2017 року) визначено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Відмова позивача від позову - це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду. Ця правомочність належить до числа більш істотних, тому головуючий зобов`язаний роз`яснити наслідки таких дій, а саме неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

Суд повинен перевіряти законність відмови позивача від позову, чи не порушуються при цьому інтереси самого позивача, інших осіб, які беруть участь у справі, інтереси держави. Причини відмови від позову повинні оцінюватися судом з урахуванням обставин справи.

Ці дії суд вчиняє до постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Разом з тим, закриваючи провадження у справі з підстав відмови позивача від позову суд першої інстанції вказаних положень не врахував, не перевірив законність та причини такої відмови, не роз`яснив наслідки таких дій та не пересвідчився, що позивач дійсно відмовляється від позову.

Крім того, вирішуючи питання про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову суд першої інстанції, на виконання покладеного на нього обов`язку щодо роз`яснення позивачу наслідків таких дій обмежився лише посиланням в оскаржуваної ухвалі на приписи ч. 3 ст. 206 ЦПК України. При цьому, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про день, час та місце розгляду справи, зокрема щодо його виклику у судове засідання на 20.03.2015 року.

Вище викладене свідчить, що суди першої інстанції вказаних обставин не врахував, припустився порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування постановленої ухвали з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про закриття провадження у справі з підстав відмови позивача від позову, згідно поданої нею заяви, у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства, у зв`язку з чим судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 17.07.2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе