ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року

м.Суми

Справа F592/16684/18

Номер провадження 22-ц/816/3051/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів -   Криворотенко В. І. , Собини О. І.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 березня 2019 року в складі судді Алфьорова А.М., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2015 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі у розмірі 600 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року розмір аліментів було збільшено до 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказувала, що внаслідок внесення змін до законодавства був збільшений мінімальний розмір аліментів на утримання дітей, який станом на день звернення її до суду з даним позовом становив 972 грн, а з 01 грудня 2018 року – 1013 грн 50 коп. Крім того, змінився матеріальний стан відповідача, як платника аліментів, так як він з 14 лютого 2014 року фактично проживає у своєї матері в с. Болотівка, Буринського району, Сумської області та займається разом з нею веденням особистого селянського господарства, від чого отримує дохід з продажу молока. Крім того, відповідач з квітня 2018 року офіційно працює у селянському фермерському господарстві «Конкордія» і розмір його заробітної плати становить 3723 грн 06 коп. на місяць. Також зазначала, що відповідач здає в оренду 2 земельні ділянки для товарного сільського виробництва, за що отримує орендну плату. Таким чином, за підрахунками позивача загальний розмір доходу, який офіційно отримує відповідач, складає приблизно 6143 грн на місяць. Крім того, як стверджувала позивач, відповідач має й інший дохід, який він отримує від ведення особистого селянського господарства, від продажу поросят та у натуральній формі – зерна. На думку позивача, про задовільний матеріальний стан відповідача свідчить також і те, що він купив машину, мотоблок, в домогосподарстві матері побудував новий гараж та огорожу.

Посилаючись на вказані обставини, позивача просила суд змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, стягуваних рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі у розмірі 1300 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 768 грн 40 коп.

Вказане рішення суду позивач оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 1300 грн щомісячно та визначити розмір аліментів у сумі 3000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не дав належної оцінки пред’явленим стороною позивача доказам щодо розміру отримуваних відповідачем доходів і, відповідно, зміни його матеріального стану, що дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі.

Від відповідача в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив, письмові заперечення також.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони з 15 листопада 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них 17 жовтня 2009 року народилася дочка ОСОБА_3, батьком якої є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 10, 11).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 квітня 2015 року, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі у розмірі 600 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6, 7).

В подальшому, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2016 року розмір стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки було збільшено до 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Відповідно до довідки Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Базис +» від 30 вересня 2018 року за № 663 позивач ОСОБА_4 за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2018 року отримала наступні доходи: за 2 квартал 2017 року – у сумі 6733 грн 40 коп., за 3 квартал 2017 року – 5109 грн 30 коп., за 4 квартал 2017 року – 6601 грн 60 коп., за 1 квартал 2018 – 6789 грн 50 коп., за 2 квартал – 4111 грн 76 коп., за 3 квартал – 1388 грн (а.с. 15).

Згідно з інформацією Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області від 08 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, але з 14 лютого 2014 року фактично проживає у домогосподарстві матері ОСОБА_4 по вул. Лесі Українки, 9 в с. Болотівка, Буринського району, Сумської області. Мати відповідача ОСОБА_4 є власником житлового будинку, 1 корови, 1 свині, 10 курей та земельної ділянки, загальною площею 0,83 га, з яких обробляється 0,20 га, решта використовується для випасу корови. Інформацією про продаж сільськогосподарської продукції на ринку сільська рада не володіє (а.с. 13, 14).

Як вбачається з довідки СФГ «Конкордія» с. Вознесенка Буринського району Сумської області від 29 вересня 2018 року, відповідач ОСОБА_2 працює підсобним працівником в даному господарстві з квітня 2018 року і його заробітна плата за період з квітня 2018 року по серпень 2018 року становила 3723 грн щомісячно (а.с. 16, 17-21).

За інформацією Приватного підприємства «Дружба 6» від 02 жовтня 2018 року за № 105 між відповідачем ОСОБА_2 та ПП «Дружба 6» був укладений договір оренди землі від 04 березня 2007 року зі строком дії до 31 грудня 2022 року. За умовами договору оренди землі орендна плата вноситься щорічно у строк до 31 грудня року, за який виплачується орендна плата. Згідно з довідками про доходи відповідачу була сплачена орендна плата за 2016 рік – у сумі 8336 грн 56 коп., за 2017 рік – у сумі 10420 грн 70 коп. та за 2018 рік – у сумі 10420 грн 71 коп. (а.с. 22, 23-25).

Крім того, як повідомило Мале підприємство «Гранум» ЛТД у формі Товариства з обмеженою відповідальністю у листі від 08 жовтня 2018 року, з відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки від 01 січня 2014 року площею 3,846 га строком на 10 років з моменту підписання зі сплатою орендної плати у таких розмірах: за 2016 рік – у сумі 8339 грн 26 коп., за 2017 рік – у сумі 10424 грн 07 коп., за 2018 рік – 10424 грн 07 коп. (а.с. 26).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача, як платника аліментів, у певній мірі покращився матеріальний стан, тому дійшов висновку про збільшення розміру аліментів, який був визначений попередніми судовими рішеннями.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Верховний Суд України у пункті 23 постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, адже матеріалами справи доведено, що з часу ухвалення попередніх судових рішень, якими було визначено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн та 800 грн, відповідно, дійсно змінився матеріальний стан відповідача, який окрім заробітної плати у СФГ «Конкордія» отримує ще й щорічний дохід у вигляді орендної плати від здачі в оренду належних йому двох земельних ділянок, і вказана обставина (щодо доходу від оренди земельних ділянок) не була врахована попередніми судовими рішеннями під час визначення розміру аліментів.

У той же час, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач зайнятий на сезонних роботах у СФГ «Конкордія», за що отримує заробітну плату, не можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів, з огляду на те, що вказана обставина вже існувала на час ухвалення попередніх судових рішень і була врахована судами під час визначення розміру аліментів, тому не є підставою для збільшення розміру аліментів у розумінні статті 192 СК України. При цьому, факт збільшення з часу ухвалення попередніх судових рішень розміру заробітної плати відповідача в СФГ «Конкордія», сам по собі, також не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, з огляду на те, що заробітна плата відповідача у 2018 році дорівнювала мінімальній заробітній платі (3723 грн).

Що стосується доводів апеляційної скарги про отримання відповідачем доходу від особистого селянського господарства за продаж молока, то вони не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами, як і посилання в апеляційній скарзі на придбання відповідачем трактора, автомобіля та будівництва ним гаража й огорожі, відтак, вказані доводи апеляційної скарги є голослівними.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 381 ч.ч.1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 березня 2019 в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 травня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: В.І. Криворотенко

ОСОБА_5