Справа № 146/470/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого – судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Сідак Н.П.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, –

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_5 в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 3,5631 га, яка розташована на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області.

Крім позивача спадкоємцями є її брати ОСОБА_2 і ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3 Брат ОСОБА_2 відмовився від спадкового майна, а сестра ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2 оформили право на свої частки спадкового майна по 3/8 частини земельної ділянки. Вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал державнго акту на право власності на землю, тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду і просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно на 1/4 частину.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_6 не з’явився, однак, надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви, в яких просять справу слухати без їх участі, позов визнають.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_5 (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Томашпілььскої селищної ради Томашпільського району після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,5631 га, яка знаходиться на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області та належала покійній на підставі Державного акту на право власності серії НОМЕР_2. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями майна за законом залишились діти ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_2 (а.с.5).

Як вбачається з рішення Томашпільського районного суду від 17 січня 2019 року за ОСОБА_7 та ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 3/8 частини земельної ділянки площею 3,5631 га, що розташована на території Томашпільської селищної ради (а.с.8-9).

З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 3,5631 га, розташованої на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.6).

Відповідно до довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 81/02-33 від 22 березня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 відмовлено, у зв’язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 11).

Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 109/01-16 від 16 квітня 2019 року спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 заведена № 157/2010. Як вбачається з спадкової справи до Томашпільської державної нотаріальної контри звернулась ОСОБА_1, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.23-25).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини – це акт, який поширюється на всі об’єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з’ясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з квитанції Ощадбанк № 138 від 18 березня 2019 року, позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп.

Враховуючи, що відповідачі позов визнали до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн. 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, 1261, ч. 1-3, 5 ст. 1268, 1276 ЦК України, статтями 12,13,76,78, 95, 200, 263-265, 354 ЦПК України суд, –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області на 1/4 частини земельної ділянки площею 3,5631 га, що розташована на території Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 30 вересня 2004 року.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 з державного бюджету 384 грн. 20 коп (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) сплаченого нею судового збору згідно квитанції № 138 від 18 березня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Скаковська