Ухвала

05 липня 2019 року

м. Київ

справа № 532/2121/17

провадження № 61-9252ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року, ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року, ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року, яка не відповідала вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема не надано належних доказів про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, а також із пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2019 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень неповажними, касаційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених недоліків строком до 24 червня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Також цією ухвалою заявника повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду, а саме якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У червні 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн.

Також, до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому заявник просила визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити такий строк.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що строк пропущено з поважних причин, оскільки заявник з метою урегулювання спору зверталася до органів місцевого самоврядування.

Наведені заявником у клопотанні підстави поновлення процесуального строку на касаційне оскарження не свідчать про поважність причин пропуску такого строку. Заявником не наведено нових обставин на підтвердження поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Враховуючи те, що заявником не наведено обставин на підтвердження поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

При цьому Верховним Судом взято до уваги те, що заявником у касаційній скарзі оскаржуються судові рішення щодо відмови у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та касаційна скарга не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник не навів поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, то у відкритті касаційного провадження у частині оскарження ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року у справі необхідно відмовити.

Разом з цим, касаційне провадження у частині оскарження ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 389 ЦПК Україниучасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Ухвала Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року не була предметом апеляційного перегляду, а тому не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, касаційне провадження у частині оскарження ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року не підлягає відкриттю, оскільки касаційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції, яка не була предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2015 року, ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак