печерський районний суд міста києва
Справа № 243/8048/18-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 березня 2019 року Печерський районний суд м.Києва у складі: головуючого - судді Остапчук Т.В. при секретарі - Владіміровій О.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

26.09.2018 року в провадженні судді Печерського районного суду м.Києва Остапчук Т.В. надійшла вказана позовна заява. Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив визнати попередній договір №2-0741 купівлі -продажу транспортного засобу від 20.02.2018 року нікчемним. Стягнути з відповідача на користь позивача авансовий платіж у розмірі 70 500,00 грн., відоток за перерахування коштів на рахунок продавця 705,00 грн. та судові витрати. Позивач в обгрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 20 лютого 2018 року між позивачем та ТОВ "НТК АВТО-ІМПУЛЬС" був укладений Попередній Договір № 2-0741 купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до п.1.1 та п.1.2. п.1.5 цього Договогу відповідач як Продавець зобов`язався придбати транспортний засіб FORD Kuga 2.0d AT 4WD BUSINESS чорного кольору, 2015 року випуску та передати його позивачу. При цьому відповідачем й досі не передано позивачеві обумовлений Договором транспортний засіб. В судове засідання на розгляд справи позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву проти позову у судове засідання не надано. Відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочноий розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 20.02.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ "НТК АВТО-ІМПУЛЬС" укладено Попередній Договір № 2-0741 купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з яким, відповідно до п.1.1 та п.1.2. п.1.5 цього Договогу відповідач як Продавець зобов`язався придбати транспортний засіб FORD Kuga 2.0d AT 4WD BUSINESS чорного кольору, 2015 року випуску та передати його позивачу. Згідно із п. 1.5 попереднього договору, сторони зобов`язались укласти основний договір 28 лютого 2018 року за умови повного виконання позивачем п. 2.1 попереднього договору. Якщо на зазначену вище дату майно не буде придбано продавцем з метою його відчуження покупцеві, то сторони визначили, що Основний договір буде укладено на 5 (п`ятий) день після придбання продавцем майна, про що останній зобов`язується повідомити покупця у письмовому вигляді з зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення Основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення Основного договору сторони визначили 31 липня 2018 року. На виконання п. 2.1 попереднього договору позивачем здійснено оплату у розмірі 70 500 грн. 1 березня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою на розірвання попереднйого договора №2-0741 від 20 лютого 2018р. та повернення сплаченого позивачем авансового платежа у розмірі 70500 (сімдесят тисяч иятсот) грн., проте вказана вимога була залишена без задоволення відповідачем. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно змісту попереднього договору № 2-0741 купівлі-продажу транспортного засобу від 20 лютого 2018 року сторони, посилаючись на те, що Покупець має бажання купити у Продавця, а Продавець має бажання продати Покупцеві транспортний засіб, зобов`язалися укласти Договір купівлі - продажу транспортного засобу (Основний договір) на умовах, встановлених у цьому Попередньому договорі (п. 1.1), зокрема: Транспортний засіб (далі за текстом "Майно"), який Продавець зобов`язується придбати у третіх осіб для його відчуження Покупцеві за Основним договором, та який являтиметься предметом Основного договору, має наступні ідентифікаційні ознаки: марка та модель: FORD Kuga 2.0d AT 4WD BUSINESS чорного кольору, 2015 року випуску. Основний договір укладається шляхом пропозиції однієї Сторони укласти Основний договір і прийняття пропозиції другою Стороною (п. 1.3); Пропозицію укласти Основний договір може зробити кожна із Сторін такого договору; пропозиція має містити істотні умови Основного договору, включаючи умови, обумовлені цим договором (п. 1.4). Сторони зобов`язуються укласти Основний договір 28 лютого 2018 за умови повного виконання п. 2.1 цього Попереднього договору, а саме, на підтвердження дійсних намірів Сторін на укладення Основного договору до моменту укладення цього Попереднього договору Покупець перераховує на поточний рахунок Продавця грошові кошти в розмірі 70 500,00 грн., а Продавець своїм підписом під цим Попереднім договором підтверджує отримання таких коштів (п. 1.5, п. 2.1). Зазначена сума розцінюється Сторонами як аванс за Основним договором, а при оформленні Основного договору вартість майна, що має бути сплачена Покупцем, буде зменшена на суму, сплачену за цим Попереднім договором (п. 2.2.). Якщо на зазначену вище дату (тобто 28 лютого 2018 року) майно не буде придбано продавцем з метою його відчуження Покупцеві, то Сторони визначили, що Основний договір буде укладено на п`ятий день після придбання продавцем майна, про що останній зобов`язується повідомити Покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення Основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення Основного договору сторони визначили 31 липня 2018 року (п. 1.5). Істотні умови Основного договору: Продавець зобов`язується передати Майно у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти майно та оплатити його вартість у сукупності 223 250,00 грн. Право власності на майно переходить Покупцю з моменту оплати повної вартості майна на підставі Основного договору. Майно передається покупцю з моменту сплати повної вартості майна, зазначеної в цьому Попередньому договорі, після укладення Основного договору, якщо Сторони не домовляться про інше при укладенні Основного договору. Станом на 31 липня 2018 року основний договір укладено не було, а попередній договір та передбачені ним заповзання втратили чинність в день коли мав бути укладений Основний договір - 31 липня 2018 року (п. 1.8). Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином у задоволенні позову в частині розірвання попереднього договору слід відмовити, так як починаючи з 31 липня 2018 року він втратив чинність. Всі інші умови Основного договору, які не визначені Сторонами в цьому Попередньому договорі, визначаються Сторонами в Основному договорі, враховуючи побажання Покупця та реальність їх виконання продавцем (п. 1.6). Згідно п. 1.8 цього Попереднього договору він вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту укладення Основного договору. Якщо укладення Основного договору у визначений термін не відбулося, то Попередній договір та передбачені ним зобов`язання втрачають чинність в день, коли мав бути укладений Основний договір, якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Укладений між сторонами попередній договір не містить зобов`язань Продавця передати майно (товар) у власність Покупцеві, а також зобов`язань Покупця прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а отже не є договором купівлі - продажу. Тобто, з положень частини 1 ст. 635 ЦК України та змісту укладеного між сторонами 11 травня 2018 року попереднього договору № 2-0741 випливає, що цей договір на передачу транспортного засобу не спрямований, за умовами цього договору сторони зобов`язалися лише в майбутньому укласти договір купівлі - продажу транспортного засобу з визначеними характеристиками, за ціною 223 250,00 грн. Згідно п. 1.6 попереднього договору обов`язок Продавця передати у власність Покупця транспортний засіб виникне лише на підставі Основного договору. Отже, попередній договір № 2-0741 не створює для сторін будь - яких матеріальних прав та обов`язків, крім одного зобов`язання - укласти протягом погодженого сторонами строку цивільно - правовий договір купівлі - продажу транспортного засобу на заздалегідь погоджених умовах. Позивач зазначив, що на даний час Основний договір купівлі - продажу транспортного засобу між сторонами не укладено. Зазначене підтверджується також заявою представника позивача від 01.03.2018 року на адресу відповідача щодо повернення сплачених коштів, та доказів зворотнього до суду надано не було. Оскільки основний договір купівлі - продажу транспортного засобу між сторонами не укладено, посилання представника позивача на порушення відповідачем приписів Закону України від 12.05.1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів", є безпідставим, оскільки зазначені положення регулюють зобов`язання сторін за укладеними договорами купівлі - продажу (договорами про виконання робіт) і не розповсюджуються на правовідносини, які виникли на підставі укладеного між сторонами у цій справі попереднього договору, який містить лише зобов`язання сторін протягом певного строку укласти в майбутньому договір купівлі - продажу транспортного засобу (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Свобода договору, закріплена в ст. ст.6,627 ЦК, яка полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Посилання позивача на те, що позивач 20.02.2018 року виконав п. 2.1. попереднього договору, сплатив на розрахунковий рахунок відповідача зазначену в попередньому договорі суму - 70 500,00 грн., не спростовує висновків суду, оскільки згідно п. 2.2. укладеного між сторонами попереднього договору зазначена сума є авансом за Основним договором, на яку при укладенні Основного договору буде зменшена вартість майна, що має бути сплачена Покупцем. Відповідно до частини 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. За змістом указаної норми завдаток може забезпечувати тільки дійсне зобов`язання, тому правиласт. 570 ЦК України про стягнення з боржника завдатку застосовуються у випадках, коли було укладено основне зобов`язання, але кредитор ухиляється від його виконання. Відповідно до ч. 2ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом, який підлягає поверненню у всіх випадках. Відповідно частини 3 статті 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Оскільки зобов`язання сторін, встановлене попереднім договором - укласти договір купівлі - продажу транспортного засобу, за яким позивачем відповідно до умов попереднього договору сплатив аванс в розмірі 70500 грн., припинилося, тому існують в даному випадку підстави для повернення цього авансу, оскільки кінцевий строк, погоджений сторонами, укладення основного договору - 31 липня 2018 року сплинув. Доказів про те, що відповідачем придбано транспортний засіб для його відчуження позивачу, або що однією із сторін попереднього договору другій стороні направлена пропозиція про укладення основного договору, суду не надано, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В своєму позові позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які витрачені позивачем у зв`язку з розглядом справи. Відповідно достатті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положеннястатті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 80, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК АВТО-ІМПУЛЬС» про захист прав споживачів задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК Авто-імпульс», на користь ОСОБА_1 , грошові кошти передані в якості авансу за попереднім договором №2-0741купівлі-продажу транспортного засобу від 20.02.2018 року у розмірі 70 500 гривень 00 коп. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК Авто-імпульс», на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Дата складання повного тексту рішення 15.04.2019 року.

Суддя Остапчук Т.В.