Справа № 638/6315/18
Провадження № 2/638/1212/19
30 травня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді: Омельченко К.О.
секретаря: Юрченко Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-
10.05.2018 року, позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про стягнення суми витрат за недобросовісного набувача частки спільного майна в сумі 2377,88 грн. Та судових витрат в сумі 704,80 грн..
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що листом КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016р. підтверджується те, що мешканцями 2-го під`їзду по АДРЕСА_1 було прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під`їзді у співвідношенні 77% -за.
Другий під`їзд цього будинку охоплює мешканців 48 квартир з НОМЕР_1 по АДРЕСА_3.
Обов`язком мешканців кожної із 48 квартир було прийняття фінансової участі в виконанні робіт по придбанню та вводу в експлуатацію лічильника тепла в межах їх розрахункової дольової участі, яка для 3-кімнатної квартири АДРЕСА_2 до 31.12.2014р. складала 400,00 грн., а з 01.01.2015р., в межах фактичної вартості становила 448,19грн.. яку мешканці кв.96 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 своєчасно не виконали.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2018 р. по справі №638/3039/16 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення основної заборгованості в розмірі 448,19грн. були задоволені в повному обсязі, але це не змусило мешканців кв.96 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняти фінансову участь в проведенні чергової Державної перевірки лічильника тепла на під`їзді, згідно рішення зборів від 25.07.2014р. та 100% опитування мешканців 2-го під`їзду, в розмірі 41,00грн.

Відповідальною особою за проведення перевірки, згідно рішення загальних зборів 2-го під`їзду від 25.07.2014р., було обрано ОСОБА_1 , який повністю виконав свої обов`язки по проведенню перевірки.

Відповідач, якого було своєчасно проінформовано про виконання робіт по проведенню чергової перевірки лічильника тепла на під`їзді до сьогоднішнього часу не сплатив свою частку коштів на встановлення лічильника тепла як в сумі 448,19грн., так і в сумі 41,00грн. за проведення перевірки.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму основної заборгованості дольової участі мешканців кв.96 площею 62,9кв.м на проведення чергової Державної перевірки лічильника тепла, згідно рішення загальних зборів від 25.07.2014р. - 41,00грн.; дольову частку від ефективності використання лічильника тепла від збережених коштів власниками трикімнатної квартири АДРЕСА_3 загальною площею 62,9 кв .м з дня, коли Відповідач дізнався про його борг на проведення чергової Державної перевірки - 1797,26грн.; інфляційні витрати від основної заборгованості - 29,89грн.; три відсотки річних від основної заборгованості - 3,99грн.; інфляційні витрати від частки збережених Відповідачем грошей - 418,03грн.; три відсотки річних від частки збережених Відповідачем грошей - 77,71грн.; банківський збір -10,00грн..

В судове засідання позивач не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, де просив суд розглядати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів.

Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні докази як окремо, так в їх сукупності суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що листом КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016р. підтверджується те, що мешканцями 2-го під`їзду по АДРЕСА_1 було прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під`їзді у співвідношенні 77% -за.

Відповідач ОСОБА_2 , який мешкає в кв. АДРЕСА_1 , своєчасно не сплатив свою частку коштів в розмірі 448,19 грн. у 2010 році, ставши співвласником лічильника тепла 2-го під`їзду реєстраційний №30386, вартістю 17053,21 грн..

Другий під`їзд цього будинку охоплює мешканців 48 квартир з НОМЕР_1 по АДРЕСА_3.

Відповідальною особою за проектні, узгоджувальні, монтажні роботи, а також за збір коштів для цих робіт, згідно рішення загальних зборів від 15.08.2010р., було обрано ОСОБА_1 який, незважаючи на фінансові труднощі, повністю виконав свої обов`язки і з 03.12.2010р. зареєстрував лічильник тепла в КП «ХТМ» за №30386.

Обов`язком мешканців кожної із 48 квартир було прийняття фінансової участі в виконанні робіт по придбанню та вводу в експлуатацію лічильника тепла в межах їх розрахункової дольової участі, яка для 3-кімнатної квартири АДРЕСА_2 до 31.12.2014 р . складала 400,00грн., а з 01.01.2015р., в межах фактичної вартості становила 448,19грн.. яку мешканці кв.96 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 своєчасно не виконали.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2018 р. по справі №638/3039/16 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення основної заборгованості в розмірі 448,19грн. були задоволені в повному обсязі, але це не змусило мешканців кв.96 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняти фінансову участь в проведенні чергової Державної перевірки лічильника тепла на під`їзді, згідно рішення зборів від 25.07.2014р. та 100% опитування мешканців 2-го під`їзду, в розмірі 41,00грн.

Відповідальною особою за проведення перевірки, згідно рішення загальних зборів 2-гопід`їзду від 25.07.2014р., було обрано ОСОБА_1 , який повністю виконав свої обов`язки по проведенню перевірки.

Відповідач, якого було своєчасно проінформовано про виконання робіт по проведенню чергової перевірки лічильника тепла на під`їзді до сьогоднішнього часу не сплатив свою частку коштів на встановлення лічильника тепла як в сумі 448,19грн., так і в сумі 41,00грн. за проведення перевірки.

Згідно листа КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016р. згода на встановлення лічильника тепла на під`їзді конкретно з кв.96 не потрібна, тому що за цим листом, всі мешканці під`їзду знаходяться на прямих розрахунках за послугу теплопостачання з КП «ХТМ», тому на вимогу останнього для отримання ТУ і встановлення приладу обліку теплової енергії мешканцям другого під`їзду необхідно було провести збори тільки мешканців 2-го під`їзду і отримати згоду 51% мешканців. Як встановлено рішенням суду від 30.01.2018р., такі збори були проведені 15.08.2010 р. і зроблений по квартирний обхід, згідно з яким, на час, коли було розпочато роботи по встановленню лічильника тепла, було отримано згоду 37 квартир (77%) в роздумах були 12 квартир (23%).

На підставі листа КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016 р.., відповідач розраховується за теплопостачання з 03.12.2010 р. тільки по лічильнику тепла 2-го під`їзду.

На підставі вище вказаного листа мешканці кв. 96 набули право спільної часткової власності без достатніх правових підстав. Відповідач, користуючись часткою цього майна, яку не можливо відокремити, заощадив гроші при сплаті за опалення після проведення чергової Держперевірки у 2014р. до 31.03.2018р. в сумі 4256,40 грн.(дані додано до справи 10.05.2018р. в розрахунку про нарахування за послуги теплопостачання, зробленого енергоаудитом на підставі даних КП «ХТМ»), та продовжує заощаджувати гроші, користуючись надалі лічильником тепла 2-го під`їзду не зробивши для цього відповідного вкладу в придбання та установку цього лічильника.

Також рішенням суду від 30.01.2018 року встановлено, що на підставі ст. 1214 ЦК України, Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

З листа КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016р. вбачається, що такий факт був з 03.12.2010 р.. На частку збережених коштів від загальної суми 4256,40 грн., заощадженої ОСОБА_2 по 3-кімнатній кв.96 загальною площею 62,9 м2 після проведення чергової перевірки в 2014 р., позивач має право 42,22% від збереженої відповідачем суми, згідно зі ст. 359 ЦК України, в розмірі 1797,26грн..

Оскільки мешканці квартири АДРЕСА_3 , які своєчасно не сплатили свою частку коштів на набуття спільного майна, і особисто не звернулися з заявою до КП «ХТМ» про бажання не сплачувати по лічильнику тепла 2-го під`їзду, це означає, що вони схвалили дії по встановленню лічильника тепла на під`їзді, та згідно ст..ст.328,355,356 ЦК України, а також на підставі листа КП «ХТМ» № К-153/07 від 05.07.2016р., вони набули право спільної часткової власності без достатніх правових підстав у вигляді лічильника тепла реє. №30386 вартістю 17053,21грн. і користується послугами цього приладу, сплачуючи за теплопостачання менше ніж мешканці 3-кімнатних квартир інших під`їздів ( розрахунок надано в довідці про нарахування сплати за теплопостачання, зробленої енергоаудитом).

На підставі ст.1160 п.1 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

Фактом сплати позивачем суми 41,00грн. за відповідача є акт допуску до експлуатації вузла обліку теплової енергії на другому під`їзді за №32996 від 20.10.2014р., а також лист КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016р., в якому повідомляється, що лічильник тепла на 2-му під`їзді зареєстровано і прийнято до експлуатації з 03.12.2010р., адже не сплативши всю суму в розмірі 17053,21грн., не можливо було отримати акт допуску до експлуатації вузла обліку теплової енергії на другому під`їзді за №32996 від 20.10.2014р..

Не сплативши свою частку коштів, мешканці кв.96, згідно листа КП «ХТМ» №К-153/07 від 05.07.2016р., з 03.12.2010р. користуються послугами лічильника тепла 2-го під`їзду і кожного місяця опалювального сезону отримують економію при сплаті за опалення, не зробивши для цього певного вкладу.

Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інши вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З аналізу вказаних правових норм, та фактичних обставин справи суд робить висновок про існування основного боргу (дольова участь у повірці лічильника тепла) у відповідача перед позивачем в розмірі 41,00 грн.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (ст.625 ЦК України).

Відповідно до разрахунку наданому позивачем, інфляційні витрати від основної заборгованості становлять 29,89 грн., три відсотки річних основної заборгованості - 3,99 грн., інфляційні витрати від частки збережених грошей 418,03 грн., три відсотки річних від частки збережених грошей - 77,71 грн. Суд не має підстав не довіряти вказаним розрахункам, відповідач протилежного не довів, тому стягує зазначені суми грошових коштів.

За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До яких суд відносить банківській збір - 10,00 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Отже, враховуючи достатність і переконливість наявних доказів, на підставі принципів змагальності та диспозитивності, суд прийшов до висновку про порушення цивільних прав позивача з боку відповідача та необхідності їх захисту шляхом задоволення позову. Поведінку відповідача суд вважає способом захисту з метою уникнути цивільної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основної заборгованості 41,00 грн., частку коштів від ефективності лічильника тепла - 1797,26 грн., інфляційні витрати 29,89 грн. та 418,03 грн., три відсотки річних 3,99 грн. та 77,71 грн., банківській збір 10,00 грн., судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя