Номер провадження: 22-ц/813/4399/19
Номер справи місцевого суду: 501/31/19
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 лютого 2019 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Видра Ірини Олексіївни щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 57742992 від 21 листопада 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2019 року до Іллічівського міського суду одеської області звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зі скаргою на дії старшого державного виконавця,просить суд визнати незаконною та нечинним постанову та розрахунок заборгованості відповідно виконавчого провадження « ВП 57742992.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13 лютого 2019 року Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Видра І.О. щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 57742992 від 21 листопада 2018 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 лютого 2019 року, та постановити нову, якою визнати незаконною та нечинною постанову та розрахунок заборгованості відповідно до виконавчого провадження ВП 57742992, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду незаконна, необґрунтована та така, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інтенції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно судового наказу від 12.11.2018 року, виданого Іллічівським міським судом Одеської області - з ОСОБА_1 стягнено аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку

21.11.2018 року старшим державним виконавцем Овідіопольського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Видрою І.О., на підставі ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57742992 за виконавчим листом № 501/3297/18 виданий 12.11.2018 року Іллічівським міським судом Одеської області

Відповідно до вимог ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ, відкрити виконавче провадження та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Стягувач не погодився з вказаною постановою та у передбаченому законом порядку звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, між учасниками справи виникли цивільні правовідносини щодо оскарження неправомірності дій державного виконавця, внаслідок яких було порушено право ОСОБА_1 на належне виконання рішення суду.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що скарга ОСОБА_1 є безпідставна та необгрунтована, тому що державним виконавцем відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, якій підлягає примусовому виконанню, строк пред`явлення якого відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», здійснено усі передбачених чинним законодавством дій щодо неупередженого, своєчасного та фактичного виконання судового рішення що відповідає вимогам статті 19 Конституції України, а також, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем, в порушення вимог діючого законодавства, постанова про відкриття виконавчого провадження від 21 листопада 2018 року не направлена на адресу ОСОБА_1 в установлений законом дводенний строк, а була направлена разом із розрахунком заборгованості від 07.12.2018 року та супровідним листом від 07.12.2018 року до розрахунку заборгованості, та отримана апелянтом лише 23.12.2018 року.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно ст. 385 ЦК України, визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Колегія суддів вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, істотні порушення допущенні Овідіопольським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області при здійсненні виконавчого провадження (несвоєчасне направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не роз`яснення боржнику його прав та обов`язків, і найголовніше здійснення розрахунку заборгованості до того як боржник дізнався про стягнення з нього аліментів)

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали з порушенням процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374,379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 лютого 2019 року - скасувати, справу за направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.07.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький