ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1353/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2072/19Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Машівського районного суду Полтавської області, ухвалене 29 грудня 2018 року в приміщенні суду в селищі Машівка у складі судді Косик С.М.

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 5465,62 грн. та судові витрати.

В обґрунтування вказаних вимог вказувало, що згідно кредитного договору від 13 грудня 2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5 700 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Станом на день смерті за ним рахувалась заборгованість по кредиту у розмірі 5 465,62 грн.

Вказувало, що заборгованість спадкодавця по кредиту має бути стягнута з його спадкоємця ОСОБА_1 .

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду вмотивоване тим, що банк був зобов`язаний пред`явити свої вимоги до спадкоємця померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 протягом одного року від дня настання строку вимоги, який розпочався 31 березня 2014 року, у той час як до суду банк звернувся тільки 28 вересня 2016, тобто поза межами строку, встановленого для пред`явлення вимог до спадкоємців.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою суду направлення у липні 2014 року на адресу Карлівської державної нотаріальної контори вимоги до спадкоємців ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 5).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 04 квітня 2014 року (а.с. 31).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31 січня 2016 року заборгованість перед банком за кредитним договором від 13 грудня 2013 року становить 5465,62 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 5457,89 грн. та заборгованості за відсотками - 7,73 грн. (а.с. 4).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50714751 від 29 січня 2018 року, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 Карлівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 86/2014 (а.с. 82).

28 червня 2014 року представником позивача було направлено претензію кредитора до Карлівської державної нотаріальної контори у відповідь на яку нотаріусом було повідомлено, що після померлого ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом дружині померлого - ОСОБА_1 , яка зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 35, 36).

30 липня 2015 року представником позивача було направлено лист-претензію до спадкоємця ОСОБА_1 в якій рекомендовано спадкоємиці сплатити заборгованість померлого позичальника (а.с. 37).

ОСОБА_1 заборгованість померлого позичальника не погашено.

За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у стро к та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Як підтверджується копією реєстру поштових відправлень, копією претензії кредитора та повідомленням в.о. завідувача Карлівської державної нотаріальної контори, АТ КБ «ПриватБанк» 31 липня 2014 року направив на адресу Карлівської державної нотаріальної контори претензію кредитора претензію кредитора.

Таким чином, вимога банком була пред`явлена в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

У відповідності до положень статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно відповіді Державного нотаріуса Карлівської державної нотаріальної контори від 29 січня 2018 року (а.с. 83) ОСОБА_1 успадкувала належну ОСОБА_2 квартиру у частці, що становить 1/1.

Вартість квартири очевидно є більшою ніж сума вимоги кредитора (5465,62 грн.), а тому спадкоємець має задовольнити вимоги кредитора у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 5465,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати у розмірі 3 445 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.Б. Бутенко

Л.М. Хіль