Провадження № 2з/521/228/19
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

18 липня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гуревський В.К., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, та стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності та стягнення матеріальної і моральної шкоди,за яким просить суд:

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні позивачем будинком, що знаходиться в його частковій власності за адресою реєстрації його проживання - АДРЕСА_1 , шляхом вселення його до зазначеного будинку та передачі йому ключів від будинку та дворової хвіртки.

Припинити дію укладеного відповідачем ОСОБА_2 договору оренди житла зі сторонніми особами, в яких не має реєстрації за вказаною адресою, які не є співвласниками зазначеного будинку та письмова згода позивача на проживання яких в будинку відсутня, і виселити їх з будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Заборонити вчинення у подальшому відповідачем ОСОБА_2 дій, які можуть порушити право власності позивача.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача:

Матеріальну шкоду:

- за вимушену оренду позивачем житла за період з 01.07.2019 р. по дату винесення судового рішення, розмір якої станом на дату подачі позову складає 10000,0 грн. за перший та останній місяці оренди, виходячи із розрахунку 5000,0 грн. за один місяць.

- упущену вигоду за одержання відповідачем доходів у зв`язку з порушенням прав позивача, за період з 28.05.2019 р. по дату винесення судового рішення (або дату поновлення відповідачами прав позивача), в повному розмірі цих доходів, розмір яких станом на дату подачі позову складає 18000,0 грн. за перший, другий та останній місяці оренди, виходячи із розрахунку 6000,0 грн. за один місяць.

Моральну шкоду (моральні та фізичні страждання, погіршення стану здоров`я, проживання більше тижня в неналежних та небезпечних для життя умовах, вимушеність вчинення додаткових дій для поновлення своїх прав) в розмірі 30000,0 грн.

Позивач надав до суду заяву про забезпечення позову у цивільній справі до набрання рішенням законної сили шляхом:

-накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності 1/6 (2/12) частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборони відповідачу ОСОБА_2 , а також іншим співвласникам будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняти буд-які дії щодо вказаного будинку, в т. ч. здавати його приміщення в оренду на будь-яких умовах (платних, або безоплатних).

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що предметом спору по даній справі є, крім іншого, право на користування та розпорядження позивачем своїм майном, яке належить йому на праві спільної часткової власності (будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), порушення якого підлягає відшкодуванню.

Наскільки відомо позивачу, станом на цей час відповідач ОСОБА_2 ніде не працює та отримує доходи лише від здачі в оренду без згоди позивача окремо виділеної фактично частки будинку, співвласником якого є позивач. Це може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовних вимог.

Враховуючи, що ціна позову приблизно дорівнює ринковій вартості належної відповідачу на праві спільної часткової власності 1/6 (2/12) часток будинку (14 кв. АДРЕСА_2 загальної не виділеної в натурі площі у фактичній комуні, в т. ч. 7,9 кв. м житлової площі з висотою стелі приміщення до 2 м), з метою уникнення істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду та поновлення порушених прав у випадку задоволення судом позовних вимог, вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу частку будинку та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаного будинку, в т. ч. здавати його приміщення в оренду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі підписується заявником та повинна містити: 1) найменування суду до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я ( прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження ( для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування ( для фізичних) осіб, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків( для фізичний осіб) за його наявністю або номер і серію паспорту для фізичних осіб - громадян України, номер засобів зв`язку та адресу електронної пошти за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості необхідні для забезпечення позову. 2. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові) (для фізичних осіб) інших осіб які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних) осіб, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків ( для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тому, не може бути задоволено заяву про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заявник не надав до суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З матеріалів справи, вбачається, що вимоги позивача в частині забезпечення позову ґрунтуються лише на особистому переконані та припущеннях.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, суд не може накласти арешт на майно без вирішення питання щодо зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд на власний розсуд визначає в кожній конкретній ситуації необхідність застосування зустрічного забезпечення. Зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереженням існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду.

Заява позивачів відповідно до вимог статті 151 ЦПК України має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заявником не внесено пропозицій щодо зустрічного забезпечення відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, наприклад не вказано про можливість внесення конкретної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вимога про заборону відповідачу ОСОБА_2 , а також іншим співвласникам будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняти буд-які дії щодо вказаного будинку, в т. ч. здавати його приміщення в оренду на будь-яких умовах (платних, або безоплатних) фактично тотожна з частиною заявлених позовних вимог.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Зважаючи на усе наведене, передбачені ЦПК України підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

СУДДЯ В.К.Гуревський

"18" липня 2019 р.