Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
11 липня 2019 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Малярчук В.В.
при секретарі Зіньковській Н.Д.
розглянувши письмово у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , а саме ј частки вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ј частки вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування, як за членом колгоспного двору, за ОСОБА_2 визнати право власності на ј частки вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування, як за членом колгоспного двору, мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві просять слухати справу без їхньої участі позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності від 20 лютого 1990 року виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого був ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки від 11 липня 2019 року № 09-04/13-152 виданої Теребовлянською міською радою Тернопільської області про те, що житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відноситься до колгоспного типу двору, на період 01 січня 1991 року за вказаною адресою проживали і були зареєстровані ОСОБА_4 -голова двору, ОСОБА_3 -дружина, ОСОБА_1 -дочка, ОСОБА_2 -зять.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 2006 року виданого Теребовлянською державною нотаріальною конторою та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 04 липня 2006 року, ОСОБА_1 є власником ј частини житлового будинку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 на підставі спадкування після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.
Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.
Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).
До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.
Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що на АДРЕСА_1 , були ОСОБА_4 -голова двору, ОСОБА_3 -дружина, ОСОБА_1 -дочка, ОСОБА_2 -зять із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року).
Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких ОСОБА_1 належало 2/4 частка вищевказаного будинковолодіння (1/4 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ј своєї частки), ОСОБА_3 належало 1/4 частка вищевказаного будинковолодіння, ОСОБА_2 належало 1/4 частка вищевказаного будинковолодіння.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.
Згідно свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 від батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . У вказано свідоцтві ім`я батька позивачки вказано помилково « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ».
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , встановлено, що 01 листопада 1986 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 , якій після реєстрації шлюбу змінено прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивачка фактично вступила в оперативне управління спадковим майном після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до постанови виданої державним нотаріусом Хомутовою О.М. № 524/02-14 від 19 травня 2017 року ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , після матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено, у зв`язку з тим, на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи.
Відповідно до висновку про вартість майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , виданого оцінювачем ОСОБА_11 , вартість вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 154 600 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот) грн..
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши ОСОБА_1 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частку як за членом колишнього колгоспного двору, 1/4 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 ) та визнати право власності за ОСОБА_1 на вказане майно, та виділивши ОСОБА_2 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності за ОСОБА_2 на вказане майно.
Керуючись 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, ст. 392, 1223, 1268 ЦК України від 16 січня 2003 року, суд, -
Виділити ОСОБА_1 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частку як за членом колишнього колгоспного двору, та 1/4 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 ).
Визнати право власності за ОСОБА_1 на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких 1/4 частку як за членом колишнього колгоспного двору, та 1/4 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 ).
Виділити ОСОБА_2 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.
Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК