КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/8538/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Іванової І.В., Мельника Я.С., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором,

В С Т А Н О В И В :

02 червня 2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просивстягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на свою користь суму вкладу за договором вкладу №SAMDN5186 від 25 березня 2013 року у розмірі 3 075 232 грн., проценти - 2 317 292,63 грн. та пеню -2 081 226,02 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 березня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» був укладений депозитний договір №SAMDN5186, відповідно до умов якого банк відкрив ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 , на який позивачем зараховано вклад строком на 366 днів до 25 березня 2014 року, під 18% річних.

Станом на 07 березня 2014 року залишок на рахунку позивача № НОМЕР_1 становив 3 075 232 грн.

Зазначав, що внаслідок окупації Автономної республіки Крим він переїхав проживати до м. Києва. У зв`язку із закінченням строку вкладу він неодноразово звертався до відповідача з проханням перевести рахунок на обслуговування до Київського відділення банку або повернути суму вкладу, проте банк йому грошові кошти не повернув.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу за договором №SAMDN5186 від 25 березня 2013 року у розмірі 3 075 232 грн., проценти за користування коштами - 2 317 292,63 грн.,пеню - 16 606,25 грн. та судовий збір -8 000 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що в судовому засіданні встановлено, що дійсно позивачем внесено ( в даному випадку перерахована з іншого рахунку ) грошові кошти в сумі 3 075 232 грн. на депозитний рахунок за договором від 25 березня 2013 року.

Представник відповідача в судовому засіданні не спростував зазначеного, а тому суд приходить до висновку, що дійсно між сторонами був укладений договір банківського вкладу ( депозиту ) та внесена сума на депозитний рахунок.

Доказом наявності коштів на рахунку суд вважає роздрукований 07 березня 2014 року договір ( оригінал якого оглянуто в судовому засіданні ) в якому зазначено, що станом на 07 березня 2014 року залишок на рахунку становить 3 075 232 грн.

Так як представник відповідача не надав суду доказів, що на виконання умов п. 4 договору банк виплатив суму вкладу в повному обсязі разом з відсотками, як і не надано доказів виплати процентів за користування коштами, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу, що становить 3 075 232 грн. та відсотки за користування коштами за період з 26 березня 2013 року по 01 червня 2017 року включно в сумі 2 317 292,63 грн. ( 3 075 232,00 грн. х 18% х 100% х 1 528 днів : 365 днів ).

Позивач,як вбачається з позовної заяви,просить стягнути пеню за період з 26 березня 2014 року по 01 червня 2017 року нараховану на суму вкладу та процентів.

Проте враховуючи, що послугою відповідача є лише нарахування процентів та заяву відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню за 12 місяців, які передують моменту звернення до суду з позовом, тобто з 02 червня 2016 року по 01 червня 2017 року, суд виходить з наступних розрахунків.

За змістом вищенаведеної частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та частини першої статті 1061 ЦК України, якою передбачено виплату банком вкладнику процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором, вартість послуги за договором банківського вкладу - це розмір процентів, які банк має сплатити за користування коштами вкладника.

За укладеним сторонами договором, у якому вклад внесений у гривнях, відсоток встановлений у розмірі 18% річних ( вартість послуги за один рік ).

З цього випливає, що вартість послуги за один день становить 1 516,55 грн. ( 3 075 232,00 грн. х 18% : 365 днів ).

3% вартості послуги за 365 днів ( з 02 червня 2016 року по 01 червня 2017 року ) за договором банківського вкладу на суму відсотків нарахованих в день становить 16 606,25 грн. ( 1 516,55 грн. х 3 % х 365 днів ).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 25 березня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», було укладено договір банківського вкладу №SAMDN5186 ( а.с. 231-232 т. 2 ), оригінал якого оглянуто апеляційним судом та посвідчено його достовірність.

Відповідно до п. 1 цього договору позивач має можливість поповнювати свій вклад.

Згідно жп. 26, зокрема, банком відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на який зараховано вклад ( там же ).

Позивач, на підтвердження заявлених вимог надав депозитний договір укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариством «Комерційний банк «Приватбанк», від 21 вересня 2012 року за №SAMDN2883 та оригінал квитанції про зарахування на депозитний рахунок за цим договором коштів в розмірі 3 400 000 грн. ( а.с. 228-229, 230 т. 2 ).

Проте, будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, на підтвердження того, що за вказаними договорами банківських вкладів було перераховано грошові кошти саме на особовий рахунок НОМЕР_1 , відкритий на підставі договору банківського вкладу від 25 березня 2013 року, матеріали справи не містять і таких не надав позивач ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Окрім цього, вказана обставина спростовується наданою випискою по договору SAMDN5186 відповідно до якої, станом на дату відкриття депозитного рахунку - 25 березня 2013 року, залишок коштів становить 1 700 000 грн.

На 02 серпня 2013 року залишок коштів на карті становив 2 782 087,32 грн. ( а.с. 82 т. 1 ).

Також, з наданої виписки вбачається, що позивачу нараховувалися та виплачувалися проценти за депозитним рахунком до 02 серпня 2013 року ( там же ).

Відповідно до п.п. 2, 26 цього правочину, нарахування процентів в розмірі 18% на суму вкладу починається з дня, наступного за днем перерахування грошових коштів до банку і проводиться за кожний календарний день, якийоформлено на 366 днів - по 25 березня 2014 року, включно ( а.с. 231-232 т. 2 ).

Відповідно до п. 6 договору, якщо по закінченню строку вкладу вкладник не заявить банку про бажання забрати кошти, вклад автоматично пролонговується ще на один строк.

Відповідно до п. 8 проценти під час нового строку вкладу нараховуються на суму вкладу по процентній ставці для вкладів даного найменування та строку, що діють в банку на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладення додаткових угод до договору ( там же ).

Для встановлення факту зарахування грошових коштів в заявленому позивачем розмірі, пролонгації депозитного вкладу, з`ясування можливої нової процентної ставки, ухвалою Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року було витребувано у Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» належним чином завірену копію особового рахунку № НОМЕР_1 .

Витребувано у Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію щодо продовження строку дії договору №SAMD5186 від 25 березня 2013 року, а саме:

скільки разів і коли відбувалося його продовження чи оформлення нового правочину по вкладу, якщо він продовжувався та укладався, відповідно,

яка відсоткова ставка діяла на момент кожного продовження чи укладення правочинів,

якщо укладались такі правочини, то їх копії,

матеріали звернення Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до правоохоронних органів, Національного банку України щодо втрати матеріалів договору, проведеної відповідним чином службової перевірки з цього приводу ( а.с. 194-197 т. 2 )

На виконання вказаної ухвали Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» направило на адресу суду лист, відповідно до якого, доступ банку до первинних документів, у тому числі договорів, касових документів клієнтів Кримського РУ Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на даний час є обмеженим і, відповідно, й задоволення вимог суду є ускладненим, у зв`язку з чим в банку відсутня інформація щодо продовження чи укладання нового правочину по вкладу позивача ( а.с. 226-227 т. 2 ).

Відтак, на переконання апеляційного суду, Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року не виконало.

Таким чином, з точки зору другої інстанції, слід визнати вказані позивачем обставини щодо пролонгації договору вкладу від 25 березня 2013 року з процентною ставкою 18% у відповідності до положень п. 10 ст. 84 ЦПК України.

Разом з тим, 23 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до банку з заявою, в якій він просив, у зв`язку з закінченням терміну дії даних договорів, повернути йому суми вкладів та нараховані відсотки готівкою, зокрема, за договором вкладу №SAMD5186 від 25 березня 2013 року ( а.с. 11 т. 1 ).

Відповідно ж до п. 5. договору банківського вкладу, якщо вкладник вимагає повернути частину вкладу, його обов`язки та обов`язки банку по вкладу закінчуються, і вклад повертається вкладнику.

При бажанні на залишок суми вкладу вкладник може оформити новий вклад ( а.с. 230-231 т. 2 ).

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення банківського вкладу увстановленому апеляційним судом розмірі - 2 782 087,32 грн. та частковому задоволенню щодо стягнення процентів за період з 02 серпня 2013 року по 23 червня 2015 року, що становить 690 дня - 946 671,90 ( 2 782 087,32 x 18 : 100 х 690 : 365 ) грн. у відповідності до положень ст.ст. 15, 16, 526, 1058, 1061, 1062 ЦК України, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України.

Щодо стягнення процентів за цим правочином, то при визначенні їх розміру судомдругої інстанції враховується, що позивачу до 02 серпня 2013 року нараховувалися проценти за правочином ( а.с. 82 т. 1 ) та те, що позивачем подано заяву про повернення суми вкладу та нарахованих процентів 23 червня 2015 року, що відповідно до положення п. 5 договору є підставою для припинення зобов`язання банку за названим договором, зокрема, подальшого нарахування відсотків, як того просить позивач.

З приводу позовних вимог про стягнення пені у період з 26 березня 2014 року до 01 червня 2017 року, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Оскільки банком не доведено нарахування та виплату відсотків за договором банківського вкладу починаючи з 02 серпня 2013 року, то у позивачавиникло право лише з 02 серпня 2013 року на отримання пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи ( послуги ) відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому, з точки зору другої інстанції, положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» має стимулюючий характер щодо належного виконання зобов`язання.

Проте, після закінчення дії договору право позивача на отримання стимулюючих виплат припиняється, а виникає право на отримання компенсаційних виплат відповідно до ст. 625 ЦПК України.

Отже, враховуючи наведене та положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач мав право на отримання пені в розмірі трьох відсотків загальної вартості послуги ( нарахованих відсотків ) за кожен день прострочення цього виконання, починаючи з 02 серпня 2013 року по 23 червня 2015 року ( заява про повернення вкладу ) в розмірі 28 400, 16 ( 2 782 087,32 x 18 : 100 : 365 х 3 : 100 х 690 ) грн.

Разом з тим, вказані вимоги не можуть бути задоволенні, оскільки, вони заявлені лише 02 червня 2017 року після спливу строку позовної давності ( 23 червня 2016 року ) про застосування якої заявлено Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» ( а.с. 85-94 т. 1 ), що є підставою для відмови в задоволенні цих вимог відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України.

А тому, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні, знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи, а відтак - апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Враховуюче зазначене, з точки зору суду другої інстанції, оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, в визначеному апеляційним судом розмірі, відповідно до ст. 376 ЦПК України та названих норм матеріального та процесуального права.

Необхідність скасування рішення у повному обсязі, на переконання апеляційного суду, викликається, зокрема, і зміною організаційно-правової форми відповідача, яка відбулася на підставі наказу №519 Міністерства фінансів України від 21 травня 2018 року згідно якого були внесені зміни до статуту, за якими Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк».

При цьому, місцевим судом при ухваленні рішення по справі не були враховані зазначені обставини, унаслідок чого цивільно-правова відповідальність за вимогами покладена на юридичну особу, якої на той час не існувало.

Доводи відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ( а.с. 175-185 т. 1 ), зокрема, про те, що судом першої інстанції були оглянуті оригінали договорів банківського вкладу, оригінал квитанції про внесення коштів на депозитний рахунок та позивачем доведено факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок шляхом перерахування самим банком з інших депозитних рахунків, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня фактичного його повернення, дія договору припиняється з виплатою вкладнику всієї суми вкладу разом з процентами, з точки зору другої інстанції, не відповідають дійсності та спростовуються викладеним і не є належною правовою підставою для залишення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» без задоволення в повному розмірі.

Інші доводи цього відзиву, зокрема, про те що, саме на відповідача покладається обов`язок довести належне виконання своїх зобов`язань за договором банківського вкладу, зокрема, те, що кошти були повернуті вкладникові, а також про відсутність коштів на депозитному рахунку позивача, надання послуг з розміщення вкладу здійснює саме банк, як юридична особа, а не його структурні одиниці, договори банківського вкладу були укладені з юридичною особою - Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», в силу викладеного, є обґрунтованими та свідчать про необхідність часткового задоволення позовних вимог в установленій апеляційним судом частині і залишення вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», які визнані необгрунтованими, без задоволення.

Також, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір ( а.с. 1 т. 1 ) пропорційно до задоволених вимог в розмірі 3 991,20 (( 2 782 087,32 + 946 671,90 ): 7 473 750,65 х 1 600 х 5 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за договором банківського кладу 2 782 087,32 грн., проценти - 946 671,90 грн. та судовий збір у розмірі 3 991,20 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: І.В. Іванова

Я.С. Мельник