МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Справа №370/468/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Левківському С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

06.02.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , вказавши третьою особою на стороні позивача - ОСОБА_3 , про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 04.02.1959 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В 1982 році вони заселилися в житловий будинок по АДРЕСА_1 , зазначений будинок належав до колгоспного двору. У 1987 році позивач разом з донькою ОСОБА_3 звернулися до Макарівського районного суду про розділ майна колгоспного двору та про виділ 2/3 частки житлового будинку.

Відповідно до ухвали Макарівського районного суду від 07.01.1988 року справа №2-20/1988 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виділено в натурі 1/2 частку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виділено в натурі 1/2 частку зазначеного домоволодіння.

Починаючи з січня 1988 р. відповідач у виділеній йому 1/2 частці домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , не проживав жодного дня по теперішній час. При обстеженні у вказаному будинку особистих речей відповідача не виявлено та жодного разу він там не з`являвся.

Позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном та використовує його для власних потреб протягом 20-ти останніх років.

Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку літера А загальною площею приміщень 74,5 кв.м., житлова площа 48,7 кв.м., на господарські будівлі та споруди: погріб під Ж, прибудова а, сарай Б, літня кухня В, убиральня Г, навіс Д, навіс Ж, літній душ З, альтанка К, ганок до а, свердловина №1, ворота з хвірткою №2, огорожа № 3,4, хвіртка №5, огорожа № 6,7, хвіртка №8, огорожа №9, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку літера А загальною площею приміщень 74,5 кв.м., житлова площа 48,7 кв.м., на господарські будівлі та споруди: погріб під Ж, прибудова а, сарай Б, літня кухня В, убиральня Г, навіс Д, навіс Ж, літній душ 3, альтанка К, ганок до а, свердловина №1, ворота з хвірткою №2, огорожа № 3,4, хвіртка №5, огорожа № 6,7, хвіртка №8, огорожа №9, що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 01.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.05.2019 р., відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.05.2019 р. підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 20.06.2019 р.

Позивач на розгляд справи по суті не з`явилася, в позові просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, ні в підготовче засідання, ні на розгляд справи по суті не з`явився. Заяв, клопотань від нього не надходило. Виклик відповідача здійснювався за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . Поштові відправлення з рекомендованими повідомленнями №313 та № 749, повернулися до суду з відміткою: «не проживає, вибув», проте відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно відзиву на позовну заяву відповідач не подав, а тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 належним чином повідомлялася про розгляд справи, ні в підготовче засідання, ні на розгляд справи по суті не з`явилася. Поштове відправлення з рекомендованим повідомленням №216 повернулося до суду з відміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 03.09.1976 р. (а.с. 8).

Сторони у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.02.1959 р. (а.с. 11).

Відповідно до ухвали Макарівського народного суду від 07.01.1988 року справа №2-20 1988 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виділено в натурі 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виділено в натурі 1/2 частку зазначеного будинку (а.с. 12-15).

Згідно довідки Ситняківської сільської ради №2 від 10.01.2006 р., ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з січня 1988 р. за вказаною адресою не проживає (а.с. 16). Також, вказаний факт підтверджується актом депутата сільської ради від 12.02.2009 р. та від 28.12.2018 р. (а.с. 17, 18).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 зареєструвала право власності на свою частку (1/4) в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

12.02.2006 р. ВАТ «Київоблгаз» Макарівська філія укладено договір № 36/112 (адресою: АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_1 (а.с. 26-27) та згідно розрахункової книжки, остання сплачує за послуги з газопостачання з 2004 року по даний час (а.с. 29-69), та згідно абонентської книжки розрахунків за електроенергію - сплачує за послуги електроенергії (а.с. 71-72).

Згідно технічного паспорту від 03.09.2018 р. до складу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 входить: житловий будинок літера А загальною площею приміщень 74,5 кв.м., житлова площа 48,7 кв.м., господарські будівлі та споруди: погріб під Ж, прибудова а, сарай Б, літня кухня В, убиральня Г, навіс Д, навіс Ж, літній душ З, альтанка К, ганок до а, свердловина №1, ворота з хвірткою №2, огорожа № 3, огорожа №4, хвіртка №5, огорожа № 6, огорожа №7, хвіртка №8, огорожа №9 (а.с. 19-23).

Згідно рішення № 380-42-VI від 11.05.2015 р. «Про перейменування вулиць», вулицю «Леніна» перейменовано на «Миру» без зміни нумерації будівель (а.с. 25).

Як вказала позивач у позові, та що не заперечується відповідачем, вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним нерухомим майном та використовує його для власних потреб протягом 20-ти останніх років.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами ст.ст. 328, 344 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, шо не заборонені законом.

Згідно ст. 344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати у ньому, суд вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю та припинити за відповідачем право власності на належну йому частку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку літера А загальною площею приміщень 74,5 кв.м., житлова площа 48,7 кв.м., господарських будівель та споруд: погріб під Ж, прибудова а, сарай Б, літня кухня В, убиральня Г, навіс Д, навіс Ж, літній душ З, альтанка К, ганок до а, свердловина №1, ворота з хвірткою №2, огорожа № 3, огорожа №4, хвіртка №5, огорожа № 6, огорожа №7, хвіртка №8, огорожа №9, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку літера А загальною площею приміщень 74,5 кв.м., житлова площа 48,7 кв.м., господарські будівлі та споруди: погріб під Ж, прибудова а, сарай Б, літня кухня В, убиральня Г, навіс Д, навіс Ж, літній душ З, альтанка К, ганок до а, свердловина №1, ворота з хвірткою №2, огорожа № 3, огорожа №4, хвіртка №5, огорожа № 6, огорожа №7, хвіртка №8, огорожа №9, що розташований за адресою: по АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України роз`яснити позивачу, що визнане судом право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому ст.ст. 354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 20.06.2019 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя А.В. Косенко