Номер провадження: 22-ц/813/1364/19
Номер справи місцевого суду: 509/3979/16-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_2 F не зFявились,

від відповідача ОСОБА_3 селищної ради Овідіопольського району Одеської області F не зFявились,

переглянувши справу F509/3979/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права на безоплатне отримання квартири у власність, визнання протиправним і скасування рішення ради, зобовFязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 липня 2018 року у складі судді Кириченка П.Л., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 1 листопада 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що 1 вересня 2016 року звернулась до ОСОБА_3 селищної ради з заявою про приватизацію квартири F23 по вул. 40-річчя Перемоги, 46 в смт. Таїрове, в якій вона ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає, проте рішенням ради від 18 жовтня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено. Позивач ОСОБА_2 після уточнення вимог 21 листопада 2017 року просила визнати право ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на безоплатне отримання у спільну часткову власність квартири F23 по вул. 40-річчя Перемоги, 46 в смт. Таїрове; визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 селищної ради від 18 жовтня 2016 року F466-УП про відмову у безоплатній передачі у спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартири F23 по вул. 40-річчя Перемоги, 46 в смт. Таїрове; зобовFязати ОСОБА_3 селищну раду як орган приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вчинити дії по передачі відповідно до заяви від 1 вересня 2016 року безоплатно в спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_4 квартири FАДРЕСА_1 (а.с.1-5, 60-64).

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 листопада 2016 року відкрито провадження у справі (а.с.32).

Відповідачем ОСОБА_3 селищною радою пояснень, заперечень не надано.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 липня 2018 року в позові відмовлено (а.с.124-125).

Висновок суду мотивовано неправильним визначенням кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 2 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у звFязку з ліквідацією.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.128-133).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у тому, що перелік підстав для відмови у приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, спірна квартира до цього переліку не належить; особи, яких було влаштовано до школи-інтернат, в квартирі не проживають та не зареєстровані, право користування квартирою за цими особами зберігалось на весь час перебування у державному закладі та до досягнення повноліття; на даний час основним квартиронаймачем є ОСОБА_2, яка в квартирі зареєстрована разом з малолітньою дитиною.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду першої інстанції в його мотивувальній частині та залишення без змін в його резолютивній частині.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Квартира F23 у житловому будинку F46 по вул. 40-річчя Перемоги в смт. Таїрово Овідіопольського району Одеської області є однокімнатною, має житлову площу 11,7 кв.м загальну площу 23,5 кв.м (а.с.13-14).

Згідно Довідки F606 від 27 жовтня 2014 року КП ЖКП «Таїрове» в квартирі F23 будинку 46 по вул. 40-річчя Перемоги в смт. Таїрово зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Рішенням виконкому ОСОБА_3 селищної ради F615 від 29 грудня 2007 року «Про зміну особового рахунку на гр. ОСОБА_2 в звFязку зі смертю гр. ОСОБА_5, за адресом: смт. Таїрове, вул. 40 річчя Перемоги, 46/23» змінено особовий рахунок на гр. ОСОБА_2 в звFязку зі смертю гр. ОСОБА_5, за адресом: смт. Таїрове, вул. 40 річчя Перемоги, 46/23 (а.с.19).

Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації від 3 березня 2006 року F248 «Про влаштування на повне державне забезпечення до шкоди-інтернату неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7» вирішено:

влаштувати на повне державне забезпечення до школи-інтернату F88 м. Одеси дітей-сиріт ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, мати яких ОСОБА_8 померла 24 червня 2004 року, відомості про батька в запис актів про народження дітей внесені на підставі статті 135 СК України;

зберегти право користування житловою площею в квартирі F23 будинку F46 по вул. 40-річчя Перемоги в смт. Таїрове Овідіопольського району Одеської області за малолітніми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, на весь період перебування дітей у державному закладі до досягнення ними повноліття (а.с.51).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 липня 2016 року в справі F509/1239/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права користування та проживання в житловому приміщенні задоволено; визнано за ОСОБА_2 право користуванні та право проживання у житловому приміщенні, розташованому за адресом: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, 46, кв.23 (а.с.23).

З аналізу вищевказаних матеріалів встановлено, що в спірній квартирі проживали ОСОБА_8, яка померла у 2004 році, та її діти ОСОБА_7, ОСОБА_6, які після смерті матері були влаштовані на повне державне забезпечення до школи-інтернату зі збереженням за ними права користування житловою площею в спірній квартирі на весь період перебування у державному закладі до досягнення повноліття. ОСОБА_6 досягла повноліття у 2009 році, ОСОБА_7 досяг повноліття у 2012 році, відтак, в силу збереження за ними права користування квартирою, в якій проживали разом з матірFю, мали б проживати у вказаній квартирі, однак в квартирі проживає ОСОБА_2, яка має реєстрацію з 2007 року (підстава реєстрації не відома) та доводила наявність свого права користування квартирою та проживання в квартирі судовим рішенням у 2016 році. Матеріали справи не містять відомостей про місце проживання (перебування) на даний час ОСОБА_6 та ОСОБА_7, рівно як і не містить відомостей про те, що дані особи у встановленому законом порядку визнані такими, що втратили право користування квартирою F23 в будинку F46 по вул. 40-річчя Перемоги в смт. Таїрове.

За таких обставин, вирішення права ОСОБА_2 на безоплатну передачу їй у власність квартири F23 в будинку F46 по вул. 40-річчя Перемоги в смт. Таїрове напряму впливає на права та інтереси ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за якими зберігалось право користування квартирою та які в установленому законом порядку не визнані такими, що втратили право користування квартирою.

Не залучення до участі у справі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є підставою для відмови ОСОБА_2 в позові.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові, пославшись на розпорядження органу влади щодо влаштування дітей-сиріт до державного закладу зі збереженням за ними права користування житлом. Апеляційний суд з висновком про відмову в позові погоджується, доповнюючи при цьому мотивувальну частину рішення додатковим обгрунтуванням, яке полягає в тому, що після досягнення особами, поміщеними до державного закладу, повноліття, такі особи не були в установленому законом порядку визнані такими, що втратили право користування житлом, з якого вони після смерті матері були влаштовані до державного закладу. Сама по собі відсутність реєстрації ОСОБА_6, ОСОБА_7 в квартирі після досягнення ними повноліття, автоматично не позбавляє їх права на житло без зFясування підстав відсутності такої реєстрації, місця проживання (перебування) цих осіб, їх стану здоровFя тощо.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що резолютивна частина позовної заяви ОСОБА_2 містить прохання щодо її самої та дочки права на безоплатну передачу у власність квартири, при цьому вступна частина позовної заяви не містить зазначення того, що позов ОСОБА_2 подається в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4

ОСОБА_2 не позбавлена процесуального права звернутися до суду за захистом порушених, на її думку, прав, визначивши при цьому повне коло осіб, які мають відповідати за вимогами.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд F

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права на безоплатне отримання квартири у власність, визнання протиправним і скасування рішення ради, зобовFязання вчинити певні дії F змінити в його мотивувальній частині, залишити без змін в його резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_9