КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 756/13423/18

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7548/2019

Головуючий у суді першої інстанції: Майбоженко А.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

13 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку ч.. 1 ст. 369 ЦПК України, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 1 лютого 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, який у серпні 2014 року розірвано.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син, ОСОБА_3 , який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні.

Також зазначила, що дитина навчається у Державному закладі «Київський коледж зв'язку», вартість навчання в якому складає 10 000 грн. на рік.

Крім того для повного та всебічного розвитку дитини необхідні кошти для придбання літератури, одягу та харчування.

Зазначила, що з моменту розлучення відповідач не надає кошти на утримання дитини, не купляє дитині ніяких особистих речей, не оплачує витрати на його навчання та інші послуги необхідні для повноцінного розвитку особистості дитини та навіть не здійснює його виховання. Позивач не має можливості належним чином утримувати та виховувати сина, оскільки дохід який вона отримує недостатній для належного повноцінного розвитку дитини.

У зв'язку із викладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому, у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та збільшенням мінімальної заробітної плати позивачем збільшено позовні вимоги до 4000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2018 року і до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 1 лютого 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, який у серпні 2014 року розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син, ОСОБА_3

З матеріалів справи також вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Згідно договору про надання освітніх послуг від 14 серпня 2017 року ОСОБА_3 навчається в Державному закладі «Київський коледж зв'язку» на денній формі навчання за спеціальністю «Телекомунікація та радіотехніка» «Системи та мережі мобільного зв'язку» (а.с.19).

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 СК України визначено, що, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не працює, а аліменти у розмірі 3000 грн. є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини.

Встановивши ту обставину, що в сторін є неповнолітня дитина, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, а відповідач є особою працездатного віку, без розумових та фізичних вад, має мінливий дохід і спроможний надавати матеріальну допомогу на належному рівні, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 3000 грн.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 27 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків.

Доводи відповідача про те, що він ніде не працює, а тому не може надавати допомогу, колегія суддів не приймає, оскільки відповідач не довів, що він перебуває на обліку як безробітний, або не може працевлаштуватись з інших поважних причин, наприклад за станом здоров'я.

Небажання особи працювати та виконувати свої батьківські обов'язки, за Сімейним Кодексом України не може свідчити про те, що така особа не має змоги надавати матеріальну допомогу дитині..

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, рішення суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді