Справа № 729/1403/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2019 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і перебуває у її власності, шляхом демонтажу та засипання самочинно збудованої вигрібної ями, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачці.

Свої вимоги позивачка обґрунтовуює тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за вищевказаною адресою, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.06.2018 приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області. Земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,100 га за вказаною адресою належить їй, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2018. У 2016 році її сусідка ОСОБА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч вимогам п.2.22 розділу 11 Держаних санітарних НОРМ та Правил утримання територій, населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України 17.03.2011 № 145, самочинно побудувала на своїй земельній ділянці за вказаною адресою, без відповідних дозволів та погоджень із державними органами, вигрібну стічну яму, яка знаходиться на відстані 13,5 м від колодязя позивача, яким вона користується. На небезпечній відстані до її колодязя, відповідачка побудувала вигрібну каналізаційну яму, через яку присутній постійний неприємний запах, стічні води з каналізаційної ями потрапляють до колодязя, тобто відповідачка створила такі умови, які завдають їй та її здоров'ю незручності. На її вимоги щодо облаштування вигрібної ями у відповідність до Держаних санітарних норм, тобто перенести її на відстань не менше 20 м відповідачка не реагує. У зв'язку з цим Бобровицькою мською радою була створена комісія, яка обстежила їхню територію та 30.11.2016 надала висновок, згідно якого відповідчці рекомендовано до 01.01.2017 провести містобудівну ситуацію щодо облаштування вигрібної ями у відповідність до санітарних норм. До тепершнього часу відповідачем ніяких облаштувань вигрібної ями не зроблено, що порушує її право на користування питною водою з колодязя хорошої якості, який відповідно до схеметичного плану земельної ділянки, знаходиться на її території.

Відповідачка надала відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими, не відповідають дійсності і не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З того часу, як в кінці 2016 року вона облаштувала каналізаційну яму, її сусіди за адресою АДРЕСА_1 вже вдруге звертаються до Бобровицького районного суду з позовною заявою до неї про усунення перешкод в користуванні власністю. Інформація про постійний стійкий неприємний запах з вигрібної ями не відповідає дійсності і її однозначно потрібно розцінювати, як наклеп. Неприємного запаху не може бути не тільки практично, але й теоретично. Яма облаштована недавно, користуюся нею лише вона (одна людина), закрита бетонною кришкою. В жовтні 2017 року її сусіди, що мешкають за адресою АДРЕСА_1 вперше позивалися до неї з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме колодязем (справа № 2/729/576/17 ). В ході розгляду справи нею було подане заперечення проти позову. В позовній заяві ОСОБА_3 неодноразово робив акцент на тому, що вона створила перешкоди в користуванні його власністю, а саме колодязем. При цьому серед додатків до позовної заяви була копія Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 07.07.2011 та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.07.2011, згідно яких колодязь у власності ОСОБА_3 не перебував. Колодязь перебуває у її власності, про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.12.1999 та Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовлений станом на 13.12.1989 та подальшими змінами. Колодязь разом із іншим спадковим майном вона отримала у спадок від батька ОСОБА_4 у 1999 році. У грудні 2018 року (число у позовній заяві не вказане) до Бобровицького районного суду з позовною заявою до неї про усунення перешкод у користуванні власністю звернулася дочка ОСОБА_3 ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . За рік, що пройшов, позивач вступила у спадок, оформила документи, згідно яких вона являється власницею колодязя. У січні 2018 року у сусідів ОСОБА_3 і ОСОБА_1 колодязя у власності не було, а у квітні 2018 року ОСОБА_1 вже стала власницею колодязя.Вона не забороняє користуватися колодязем, але якщо якість води у її колодязі не влаштовує позивача, то вона може скористатися альтернативними джерелами води (наприклад, централізованим водопостачанням, свердловиною). Централізоване водопостачання на їхній вулиці існує вже, як мінімум, тридцять років.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому за не погоджується з відзивом відповідача на позов з наступних обставин. Відповідачка весь час наголошує на те, що колодязь перебуває у її власності, що він перейшов їй у спадок після смерті батька ОСОБА_4 , що це її власність і що вона сама собі не може чинити перешкоди, але невідомо про який колодязь йдеться у відзиві ОСОБА_2 , можливо на її території існує, або існував раніше, інший колодязь, про який вона і згадує. У позові йдеться не про колодязь, який перебуває, або перебував у власності ОСОБА_2 , а про колодязь, який розташований на земельній ділянці позивачки, поза межами земельної ділянки відповідачки і який є власністю позивачки. Факт розташування колодязя на її земельній ділянці підтверджується технічним паспортом БТІ від 02 квітня 2018 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 червня 2018 року, актом обстеження присадибної ділянки від 30.11.2016.

Відповідачка надала заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповіді на питання, поставлені у її відзиві на позовну заяву, позивач не змогла дати, її докази не відповідають дійсності, а тому заявлені позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими і не підлягають задоволенню в повному обсязі. На той момент, коли вона в 2016 році облаштувала каналізаційну яму, згідно Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 07.07.2011. та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2011., виданих ОСОБА_3 , колодязь у власності ОСОБА_3 не перебував.В технічному паспорті від 2 квітня 2018 року, замовником якого вказаний вже на той час покійний ОСОБА_3 , рік побудови колодязя - 1985. Отже, більше тридцяти років у власності сусідів не було колодязя, а в квітні 2018 року несподівано з'явився, розташований він не на земельній ділянці позивача, а на межі між її земельною ділянкою і земельною ділянкою позивача. Цей факт підтвердила і сама позивачка в кінці засідання суду 27.02.2019, сказавши, що колодязь на межі, а в кінці судового засідання 06.02.2019. була її репліка про те, що свідків побудови вже немає.Так як колодязь із 1999 року перебуває у її власності, то вона не могла створити перешкод в користуванні власністю позивачу. Користуватися колодязем вона не забороняє.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідачі у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та керуючись законом, приходить до такого висновку.

Як вбачається із схематичного плану земельної ділянки до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 02.04.2018, за земельній ділянці за вказаною адресою знаходиться колодязь (а.с. 54).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 05.06.2018, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, про що також свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2018 (а.с. 9, 10, 58).

Відповідно до акту обстеження присадибної ділянки ОСОБА_2 від 30.11.2016, остання на своєму подвір'ї за адресою: АДРЕСА_1 , облаштувала каналізаційну яму, яка знаходиться за 13,5 м від колодязя сусідки ОСОБА_1 та за 4,5 м від стін житлового будинку ОСОБА_5 (а.с. 11).

Згідно листа управління Держпродспоживчслужби у Бобровицькому районі від 31.07.2017, у випадку обстеження присадибних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , виявлені порушення п. 2.22 обзацу 1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.03.2011 року № 145 щодо облаштування каналізаційної (вигрібної) ями (а.с. 13).

Відповідно до листа відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, з питань цивільного захисту та оборонної роботи Бобровицької РДА від 08.08.2017 на звернення, ОСОБА_1 , повідомлено, що відстань від колодязя до окремих будівель і споруд, а також до других джерел забруднення потрібно приймати 20 м (а.с. 14).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 4, 6 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 1,2,3,4,5 ст. 319 ЦК України, Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до п. 1.1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.03.2011 року № 145, який набрав чинності з 01.01.2012 року, вигрібна яма (вигріб) - інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів.

Відповідно до п. 2.22 вказаних Державних санітарних норм та правил, в умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦК України діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав тощо.

Суд, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі , встановив неправомірність дій відповідача ОСОБА_7 по облаштуванню вигрібної ями без дотримання санітарних норм на земельній ділянці по АДРЕСА_2 . Належних та допустимих доказів того, що облаштування зазначеної вигрібної ями здійснено з дотриманням державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, відповідачем суду надано не було.

Із системного аналізу зазначених вище норм права випливає, що позивач в даних правовідносинах має право вимагати захисту своїх прав як шляхом відновлення стану, який існував до порушення його прав, так і шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують його права або створюють небезпеку порушення прав.

Суд відхиляє доводи відповідачки, що колодязь є її власністю, перебуває на належній їй на праві власності земельній ділянці, і тому вона має право розташовувати свою вигрібну яму на будь-якій відстані від колодязя, оскільки таке її послання не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Навпаки у судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено, що відповідачка на своїй земельній ділянці збудувала вигрібну яму, на відстані від колодязя, що перебуває у власності позивачки та знаходиться на належній їй на праві власності земельній ділянці на відстані 13,5 метрів, порушуючи санітарни норми, створючи при цьому позивчці певні незручності. Судом встановлено, що позивачу дійсно чиняться перешкоди в користуванні земельною ділянкою на якій розташований колодзь, оскільки обладнуючи вигрібну яму без відповідної документації, порушуючи будівельні та санітарни норми, власниця домоволодіння АДРЕСА_2 не врахувала близькість колодязя позивача, яка користується питною водою для вживання її в їжу та в господарських цілях, оскільки центральне водопостачання їй не підключене, відповідачка недотрималась вказаних норм, а також порушила правила добросусідства.

У відповідності до статті 12 ЦПК України, принцип змагальності зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом

Так, ст. 41 Конституції України, встановлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За таких обставин, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі, а саме: зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_1 шляхом демонтажу та засипання самочинно збудованої вигрібної ями, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з судового збору та які документально підтверджені (а.с. 1).

Керуючись ст. 41 Конституції України,ст.ст. 103, 152 ЗК України, ст.ст.1,2,3,4,6,15,319, 391 ЦК України, Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, затвердженими наказом Міністерства охорони здоровя України від 17.03.2011 року №145, ст. ст.2, 4, 12, 13,76,78,80,81 89, 14,259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_1 , шляхом демонтажу та засипання самочинно збудованої вигрібної ями, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Бойко