КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/267/19
Провадження № 2/488/824/19 р.
Іменем України
13.06.2019 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря - Тузова Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа: Управління комунального майна Миколаївської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно,-
У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просив визнати за нею, ОСОБА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право особистої власності від 24.09.1992 року, виданого виконавчим комітетом Корабельної районної Ради народних депутатів.
У 2018 році позивач виявила, що оригінал вищезазначеного свідоцтва втрачено, у зв`язку із цим вона звернулася до Управління комунального майна Миколаївської міської ради із заявою про видачу дублікату свідоцтва про право власності на зазначену вище квартиру, але їй було відмовлено за відсутністю у Управління повноважень щодо поновлення правовстановлюючих документів на житло. Окрім того, із копії свідоцтва про право власності, вбачається, що ім`я позивача зазначено як ОСОБА_3 , натомість вона ОСОБА_4 .
Таким чином, у зв`язку із тим, що позивач отримати дублікат правовстановлюючого документу у позасудовому порядку не може, в тому числі, через наявність помилки в імені власника нерухомого майна, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали заяву із проханням розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують у повному обсязі.
Представник відповідача Миколаївської міської ради надала заяву із проханням розглядати справу у її відсутність.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча судом був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про одержання судової повістки, заяв не надходило, причина його неявки суду не відома.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши їх у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 386 ЦК України - держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню
Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 Цивільного кодексу України).
Судовим розглядом встановлено, що внаслідок втрати позивачем правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право особистої власності від 24.09.1992 року, виданого виконавчим комітетом Корабельної районної Ради народних депутатів, позивач не має правової можливості здійснювати повноваження власника у повному обсязі.
Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Передумовою для застосування ст. 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
З урахуванням наведених норм та на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача на нерухоме майно, що є предметом спору, підлягає захисту шляхом його визнання, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_5 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя Л.І. Селіщева