провадження № 2/294/498/19
справа № 294/725/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Мандро О.В.

при секретарі Рижук В.А.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Чуднові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чуднівської районної спілки споживчих товариств про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

13.05.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено контракт, за яким позивача було призначено директором Чуднівського кооперативного ринку. В період непрацездатності позивача його було звільнено із займаної посади за закінченням строку на який його було призначено. Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки було порушено процедуру звільнення, позивача не було повідомлено про проведення засідання правління Чуднівської районної спілки споживчих товариств, де було вирішено звільнити позивача, відповідачем не було виражено претензій до виконання позивачем умов контракту, тому відповідно до пункту 30 контракту, він вважається продовженим на один рік, трудова книжка була вручена позивачу не в день звільнення, позивачу не вручено постанову правління про звільнення з посади.

19.06.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що звільнення позивача відбулося у відповідності до норм трудового законодавства, пункт 30 контракту «при відсутності письмових претензій до виконання п.2.2, 4.2, 4.3, 4.4 контракту, він вважається продовженим на один рік» доповнений власноруч позивачем, міститься тільки в примірнику позивача, в примірнику контракту, який знаходиться у відповідача, це пункт відсутній, жодних особливих умов продовження терміну контракту в пункті 30 сторони не погоджували. Кодекс законів про працю України (надалі по тексту КЗпП України) не містить заборони звільнення працівника в період його непрацездатності у разі закінчення строку дії контракту.

На підставі статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідно до 21КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до 23КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.36КЗпП України підставами припинення трудового договору, зокрема, є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

12.04.2017 між сторонами було укладено контракт, за умовами якого позивача було призначено директором Чуднівського кооперативного ринку, позивач зобов`язався безпосередньо та через сформований ним штат працівників здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його рентабельну роботу, ефективно використовувати і зберігати майно підприємства (основні засоби, грошові кошти, товари, сировину, матеріали тощо), а відповідач зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці позивача (а.с. 34-36).

Відповідно до постанови правління Чуднівської районної спілки споживчих товариств №13 від 10.04.2019, правління постановило звільнити ОСОБА_1 з посади директора Чуднівського кооперативного ринку 12.04.2019 у зв`язку з закінченням строку трудового договору (а.с.39).

На підставі трудової книжки позивача судом встановлено, що 12.04.2019 позивача звільнено з посади директора Чуднівського кооперативного ринку згідно постанови №13 від 10.04.2019 на підставі п.2 ст.36 КЗпП України (а.с. 14-15).

Відповідно до частин 1, 3 статті 12 та частин 1, 3 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідачем викладено у відзиві на позовну заяву заперечення, що будь-яких особливих умов продовження терміну контракту сторони не погоджували, пункт 30 контракту доповнений позивачем в односторонньому порядку, своїм правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався, заперечення відповідача не спростував.

Наданий позивачем примірник контракту викликає сумнів з приводу його достовірності, який суд не бере до уваги. Копія примірника контракту наданого позивачем містить пункт 30 виконаний від руки такого змісту: «При відсутності письмових претензій до виконання п.2.2, 4.2, 4.3, 4.4 контракту, він вважається продовженим на один рік». В наданому відповідачем примірнику контракту цей допис відсутній.

Внесення змін і доповнень, що поширюються на взаємовідносини за цим контрактом здійснюється підписанням додаткових угод. Контракт укладено в двох примірниках, які зберігаються у кожної із сторін і мають однакову юридичну силу (п.5.1., 9 контракту).

В матеріалах справи відсутні додаткові угоди про внесення змін чи доповнень до контракту.

Контракт припиняється після закінчення його дії (п.п. 5.2.1 контракту).

Строк дії контракту з 12.04.2017 до 12.04.2019. За два місяці до закінчення терміну дії він може бути за письмовою угодою продовжений або укладений на новий термін чи інший термін (п. 6.1. - 6.2. контракту)

Роботодавець не виявив бажання продовжувати чи укладати на новий термін контракт, після закінчення строку його дії трудові відносини припинились, контракт вважається припиненим, найманий працівник підлягає звільненню.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Припинення трудового договору по закінченні строку не потребує заяви чи якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він вже виразив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. Одночасно він виразив і волю на припинення такого трудового договору по закінченні строку, на який він був укладений. Згідно з пунктом 2 части першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Звільнити працівника у зв`язку із закінченням строку трудового договору можна як у період тимчасової непрацездатності, так і в період перебування його у відпустці, оскільки частиною третьою статті 40 КЗпП України встановлено заборону щодо звільнення працівників у період тимчасової непрацездатності та перебування у відпустці лише з ініціативи роботодавця, тобто з підстав передбачених у статтях 40, 41 КЗпП України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2018 по справі №640/498/17-ц.

Позивач укладаючи строковий трудовий договір усвідомлював можливість свого звільнення за закінченням строку його дії, тому позивач був звільнений законно, а відповідно й підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі наведеного вище обґрунтування та керуючись статтею 43 Конституції України, статтями 5-1, 21, 23, 36 КЗпП України, положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», статтями 4, 12, 13, 76, 79, 81, 89, 174, 258-259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чуднівської районної спілки споживчих товариств про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: О.В. Мандро