Житомирський апеляційний суд
Справа F291/858/18 Головуючий у 1-й інст. Грек М. М.
Категорія 47 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Миніч Т. І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу F291/858/18 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, витребування та повернення земельної ділянки, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року, ухвалене під головуванням судді Грека М.М. в смт Ружині,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, у якому просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» (далі ТОВ «Сігнет-Центр», Товариство) та витребувати у останнього земельну ділянку. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 3,0341 га, розташованої на території Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. 23 липня 2018 року вона звернулася до Центру із надання адміністративних послуг Ружинської РДА щодо отримання інформації відносно її земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0177. Із наданої інформації вбачається, що 19.04.2012 між нею та ТОВ «Сігнет- Центр» від її імені, невідомою особою було укладено та підписано договір оренди вищевказаної земельної ділянки. Відтак, договір оренди землі від 19.04.2012 та додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 05.08.2015 укладалися без відома та згоди власника земельної ділянки, а тому наявні усі підстави для визнання такого договору недійсним.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 19.04.2012 та додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 05.08.2015, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Сігнет-Центр». Витребувано у ТОВ «Сігнет-Центр» та повернуто ОСОБА_1 належну її земельну ділянку серії ЯА F880747 від 26.07.2005, кадастровий номер :03:000:0177, площею 3,0341 га, розташовану на території Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Стягнуто із ТОВ «Сігнет-Центр» на користь ОСОБА_1 2250 грн 24 коп. за проведення експертизи та на користь держави 3524 грн судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ТОВ «Сігнет-Центр» подало апеляційну скаргу та вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у порушення вимог статтей 256, 257, 261, 267 ЦК України, суд першої інстанції не застосував строки позовної давності до вказаних правовідносин, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Товариство зазначає, що ОСОБА_1 була обізнана про існування договору оренди земельної ділянки ще з 2014 року, про що надавала офіційну інформацію державним органам для отримання соціальних пільг. Відтак, обізнаність позивача про існування оспорюваного договору оренди землі дає їй можливість і дізнатися про те, що він був підписаний іншою особою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки- це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Частиною 1 статті 16 цього Закону також передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

За правилами ч.1,3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом першої інстанцій встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА F 880747 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,0341 га, що розташована на території Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

19 квітня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сігнет-Центр» було укладено договір оренди землі, предметом якого є строкове платне користування земельною ділянкою площею 3,0341 га, кадастровий номер :03:000:0177, що розташована на території Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору пFять років. Додатковим договором про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 19.04.2012 Fб/н від 05.08.2015 між сторонами було погоджено продовження строку дії договору оренди землі до 04.08.2025 року.

Факт державної реєстрації договору оренди землі від 19.04.2012, підтверджено реєстрацією у відділі Держкомзему Ружинського району Житомирської області та здійснено запис у Державному реєстрі земель від 29.11.2012 за F0045.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 21.12.2018 F 1/3-377, досліджувані підписи від імені ОСОБА_1 у нижній частині 1-5 сторінок та у графі «Орендодавець» на 5-й сторінці договору оренди землі від 19.04.2012, який укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Сігнет-Центр», виконані не ОСОБА_1, а іншою особою. Досліджувальний підпис у графі «Орендодавець» додаткового договору від 05.08.2015 про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 19.04.2012, який укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Сігнет- Центр», виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Із заяви F853 від 22.09.2018 вбачається, що ТОВ «Сігнет-Центр» звернулося до Ружинського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про кримінальне правопорушення. У заяві Товариство зазначило, що ОСОБА_1 не підписувала договір оренди земельної ділянки від 19.04.2012, її підпис був сфальсифікований, а орендну плату за використання земельної ділянки, що належить на праві власності останній, отримувала інша особа.

Враховуючи ту обставину, що договір оренди землі від 19 квітня 2012 року та додатковий договір про внесення змін та доповнень договору оренди землі від 05 серпня 2015 року, укладені від імені ОСОБА_1, не були підписані нею, тобто укладені без волевиявлення останньої, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про визнання зазначених договорів недійсними на підставі ч.3 ст. 203 та ч.1 ст.215 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 пропустила трирічний строк на звернення до суду, оскільки про оспорюваний договір оренди землі їй було відомо в 2014 році, що підтверджується декларацією останньої про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії за 2014 рік не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Згідно п.8 договору оренди землі від 19 квітня 2012 року договір укладено на пFять років.

Додатковим договором про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 19 квітня 2012 року, укладеним між ТОВ «Сігнет-Центр» та ОСОБА_2 05 серпня 2015 року, строк дії договору оренди землі продовжено до 04.08.2025 року. Внесено зміни до абзацу 1 п.8 договору та викладено його у такій редакції : «Договір укладено до 04 серпня 2015 року ( у разі укладенння договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою)».

З позовом до суду про визнання недійсним договору оренди землі від 19 квітня 2012 року та додаткового договору про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 05 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася 26 липня 2018 року. Додаткова угода про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 05 серпня 2015 року є похідною від договору оренди землі від 19 квітня 2012 року, саме додатковою угодою продовжено строк дії договору оренди землі до 04 серпня 2025 року.

Таким чином, з позовом за захистом порушеного права ОСОБА_1 звернулася в межах трирічного строку, визначеного ст.257 ЦК України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази та надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне та обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

З огляду на вищезазначене, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» залишити без задоволення.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 14 травня 2019 року.

Головуючий

Судді