Ухвала

19 липня 2019 року

м. Київ

справа № 189/1289/18

провадження № 61-12858ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання дій щодо складання акта про порушення неправомірними, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання дій щодо складання акта про порушення неправомірними, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 06 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» було укладено договір № 8541 про надання послуг з газопостачання.

26 червня 2018 року під час перевірки домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , було виявлено порушення у роботі газового лічильника, відповідно до чого складено акт та протокол про демонтаж лічильника.

Відповідно до акта експертизи лічильника від 03 липня 2018 року № 205 втручання в роботу лічильника не підтвердилося.

03 липня 2018 року комісія Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» прийняла рішення про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 19 169 грн 28 коп.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» щодо складання акта про порушення від 26 червня 2018 року № 94 відносно ОСОБА_1 неправомірними; визнати незаконними нарахування Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 19 169 грн 28 коп.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» щодо складання акта про порушення від 26 червня 2018 року № 94 відносно ОСОБА_1 неправомірними.

Визнано незаконним нарахування Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 19 169 грн 28 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що ОСОБА_1 вимоги чинного законодавства України не порушувалися, що підтверджується актом експертизи лічильника від 03 липня 2018 року № 205, відповідно до якого втручання в роботу лічильника газу не виявлено, тому відповідачем не доведено, що позаштатна робота лічильника мала наслідком спричинення шкоди.

Крім того, позивачем щомісячно вносилася оплата за спожитий газ і обсяг спожитого газу відповідав розміру домоволодіння позивача та обліковувався газовим лічильником.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2019 року рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивачем був вибраний неналежний спосіб захисту своїх прав, який не передбачений чинним законодавством України.

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , на зазначене судове рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1 921 грн.

Ціна позову у цій справі становить 19 169 грн 28 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи ціну, предмет позову та складність зазначеної справи, а також беручи до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, ураховуючи, що частина шостої статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувана заявником постанова Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2019 року ухвалена у малозначній справі, вона не підлягає касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2019 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк