Справа № 209/1058/19
Провадження № 2/209/819/19
РІШЕННЯ

іменем України

"15" травня 2019 р. м. КамFянське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Шаповал А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. КамFянське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог F приватний нотаріус КамFянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог F приватний нотаріус КамFянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він є чоловіком ОСОБА_4. 21 серпня 2018 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини квартири FАДРЕСА_1Fянське Дніпропетровської області.. 20 вересня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КамFянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини. 5 березня 2018 року позивач отримав відповідь про неможливість вчинення нотаріальної дії з причини розбіжності написання в документах прізвища спадкодавця та позивача та неможливості таким чином довести юридичний факт родинних відносин. Крім позивача, який є спадкоємцем за заповітом, спадкоємцем за законом є їх син відповідач по справі ОСОБА_2, який також є співвласником спірної квартири. Позивач просить встановити юридичний факт, що померла 21 серпня 2018 року ОСОБА_4 є його дружиною та просить визнати за ними як за спадкоємцем право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно у вигляді Ѕ частини квартири FАДРЕСА_1Fянське Дніпропетровської області, загальною площею 43,6 кв. метри, жилою площею -27,4 кв. метри після смерті ОСОБА_4 померлої 21 серпня 2018 року.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено судове засідання на 15 травня 2019 року.

Позивач в судове засідання не зFявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с. 38/, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зFявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с. 39/, позовні вимоги повністю визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог F приватний нотаріус КамFянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зFявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив не подавав.

У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу /а.с. 12/, де російською прізвища подружжя зазначено «Кулешов» та «Кулешова». 21 серпня 2018 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 9/. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини квартири FАДРЕСА_1Fянське Дніпропетровської області. Вищезазначена квартира належала спадкодавцю та її сину ОСОБА_2 на праві часткової приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло /а.с. 13/. 20 вересня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КамFянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини. 25 березня 2018 року позивач отримав відповідь про неможливість вчинення нотаріальної дії з причини розбіжності написання в документах прізвища спадкодавця та позивача та неможливості таким чином довести юридичний факт родинних відносин, /а.с. 7/. Крім позивача, який є спадкоємцем за заповітом, спадкоємцем за законом є їх син відповідач по справі ОСОБА_2, який також є співвласником спірної квартири.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імFя, по батькові, що зазначено в документі не збігаються з прізвищем, імFям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовFязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом, i право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року F 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

«Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається» (ст. 1234 ЦК України).

Згідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявляв про відмову від неї.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовFязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до п.п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.316-319 ЦК України - право власності - це врегульовані законом суспільні відносини, щодо воло­діння, користування і розпорядження майном. Власникові належить право воло­діння, користування та розпорядження своїм майном.

З 01 січня 2013 року державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється Міністерством юстиції України та його територіальними органами, які є органами, державної реєстрації прав на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обмежень».

Цим законом державна реєстрація та внесення змін в правовстановлюючі документи на нерухоме майно за померлими не врегульована.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається на­бутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набут­тя права власності не встановлена судом.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним, що прописано ст. 41 Конституції України.

У відповідності до цивільного законодавства України однією з умов виник­нення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

У відповідності зі ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Згідно вивчених судом матеріалів справи, зFясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог F приватний нотаріус КамFянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкуванняв звFязку з тим, що в судовому засіданні встановлено, що право власності на квартиру набуто спадкодавцем - дружиною позивача та матірFю відповідача згідно з вимогами закону на час набуття права власності, зареєстровано за нею у установленому на той час законом порядку, але в звFязку із розбіжностями в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця які виникли під час переведення з російської мови на українську прізвищ подружжя та їх дітей, позивач на даний час не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадщину. Суду доведений належними доказами юридичний факт, що померла 21 серпня 2018 року ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП /. Також на думку суду підлягає задоволенню позов в частині визнання права власності на спадкове майно, оскільки інший спадкоємець проти цього не заперечує, позивач не мають можливості реалізувати своє право власника спадкового майна, оскільки не може отримати правовстановлюючі документи на майно і таким чином порушується право власності позивача. Є підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог F приватний нотаріус КамFянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування F задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що померла 21 серпня 2018 року ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. Квітів 14-13/.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. Квітів 14-13/ як за спадкоємцем право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно у вигляді Ѕ частини квартири FАДРЕСА_1Fянське Дніпропетровської області, загальною площею 43,6 кв. метри, жилою площею -27,4 кв. метри після смерті ОСОБА_4 померлої 21 серпня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая