___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/7567/13-ц
провадження № 6/520/351/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання Молодов В.С.

розглянув заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання у цивільній справі № 520/7567/13-ц за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до Київського районного суду м. Одеси з заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання у цивільній справі № 520/7567/13-ц за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 19 вересня 2013 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення по справі № 520/7567/13-ц за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , яким позовні вимоги задоволено. В подальшому Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Ідея Банк» у зв`язку із зміною організаційно-правової форми. Копію рішення суду та виконавчі листи суд позивачу не направив і вперше вони були одержані представником АТ «Ідея Банк» лише 24.05.2019. Оскільки, з урахуванням дати постановлення рішення виконавчі листи необхідно було подати до 01 жовтня 2016 року, заявник просить цей строк поновити.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).

У відповідності до положень статті433 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Заявник надав заву про проведення розгляду за його відсутності.

В ході розгляду заяви судом встановлено, що розгляд цивільної справи № 520/7567/13-ц за позовом ПАТ (АТ) «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором Київським районним судом м. Одеси було завершено 19.09.2013 року постановленням заочного рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, 11; МФО 336310, ) заборгованість за кредитним договором № 910.74117 від 06.12.2010 року у розмірі 59290, 79 грн (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто) гривень 79 копійок з яких: основний борг 37233,25 грн, прострочений борг 3987,47 грн, прострочені відсотки 4237,04 грн, строкові відсотки 436,19 грн, пеня за несвоєчасне погашення платежів 13096,84, віндикаційні витрати 300,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 592,91 грн.

За приписами частини другої статті 232 ЦПК України у чинній на той час редакції від 11.08.2013 року, позивач мав право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

За загальним порядком, у відповідності до частини першої статті 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду могла бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Зважаючи на наведені норми закону, рішення Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 520/7567/13-ц повинно було набрати законної сили зі спливом десяти днів після дати одержання рішення позивачем у випадку неподання ним апеляційної скарги.

Дата одержання позивачем копії рішення в матеріалах справи не міститься.

Станом на 24.07.2019 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться наступні дані: Категорія справи № 520/7567/13-ц: Цивільні справи (до 01.01.2019); Позовне провадження; Спори, що виникають із договорів; Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу. Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 02.10.2013. Оприлюднено: 08.10.2013. Номер судового провадження: не визначено.

Виконавчі листи видано позивачу 10.05.2019 року.

Згідно частини 1 та 2 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції . Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

У відповідності до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне заяву Акціоненрного товариства «Ідея Банк» задовольнити і визнати причину пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважною та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При винесенні ухвали суд бере до уваги, що рішення не виконано і не втратило своєї законної сили, а також те, що докази повернення виконавчих листів до суду, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження», в матеріалах справи - відсутні. Крім того, враховує те, що сума боргу є досить значною і неповернення грошових коштів може значно погіршити фінансовий стан банку.

Судове рішення (постанова, ухвала) - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду»

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 1 та ч. 2 ст. 18 ЦПК України).

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», пунктом 17.4) Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, ст. 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання у цивільній справі №520/7567/13-ц за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Поновити строк пред`явлення виконавчих листів № 520/7567/13-ц, виданих Київським районним судом м. Одеси 10 травня 2019 року в рамках примусового виконання заочного рішення суду у цивільній справі № 520/7567/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.