Справа F 490/1623/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

13 травня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 Ангеліни-Вікторії Григорівни, ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з даним до відповідача про визнання права власності по 1/2 частці за кожним на житловий будинок F54 по вул. Успенська в м. Миколаєві в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 12.01.2018 року.

Ухвалою від 25.02.2019 року заява залишена без руху для усунення недоліків та надано пFятиденний строк з дня отримання ухвали, та вказано, що позивачу необхідно надати розгорнутий звіт про дійсну ринкову вартість житлового будинку F54 по вул. Успенська в м. Миколаєві та сплатити 1% від ціни позову, про що надати суду відповідні докази оригінали платіжних документів, а також уточнити позовні вимоги з врахуванням п.п. 7,8 Постанови Пленуму Верховного Суду України F7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", надавши заяву у новій редакції з наданням відповідних документів.

19.04.2019 року на адресу суду від позивача ОСОБА_3 А-В.Г. на виконання ухвали суду від 25.02.2019 року надійшла квитанція про сплату судового збору та копія звіту про оцінку нерухомого майна.

За такого, вимоги, вказані в ухвалі суду від 25.02.2019 року, позивачем не виконано, не подано позов у новій редакції з дотриманням Постанови Пленуму Верховного Суду України F7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування".

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_3 Ангеліни-Вікторії Григорівни, ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2 - вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернути позивачу судовий збір у сумі 768,40 грн., сплачений 18.02.2019 року у АТ "А-Банк" за квитанцією F10211353, та судовий збір у сумі 306,62 грн., сплачений 19.04.2019 року у АТ "А-Банк" за квитанцією F12558923.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова