Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» - позивач
ОСОБА_1 - відповідач
Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» - третя особа
Вимоги позивача: стягнення грошових коштів
ОСОБА_2 - представник позивача і третьої особи
Позивач звернувся до суду з позовом і посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних кредитних зобов`язань за кредитним договором № 39 (щодо надання кредиту на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла за рахунок власних коштів) від 26.12.2013 року, просить стягнути з відповідача визначену станом на 10.09.2018 року заборгованість у сумі: 9248 грн. 61 коп. - по кредиту, 6228 грн. 95 коп. - по відсоткам, 252 грн. 53 коп. - по пені, 149 грн. 30 коп. - по втраті від інфляції.
У судовому засіданні представник позивача і третьої особи позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями.
З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача.
Вислухавши представника позивача і третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір № 39 (щодо надання кредиту на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла за рахунок власних коштів) від 26.12.2013 року, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі: 378452 грн. з 30.12.2013 року по 15.12.2036 року, який відповідач зобов`язався погасити разом із відсотками щомісячними платежами.
Як вказує позивач, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, щодо погашення кредиту та відсотків за користування щомісячними платежами.
Відповідно до умов кредитного договору, кредитор має право за порушення умов договору, щодо своєчасного повернення кредиту і відсотків, стягнути непогашену заборгованість за кредитом, відсоткам, пені і втраті від інфляції.
Згідно зі ст. ст. 514, 625, 1050 ч. 2, 1054 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог позивача, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
За таких обставин, позов задовольняється.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: