Справа № 362/1015/19
Провадження № 2/362/1486/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 липня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковбеля М.М., при секретарі - Чорній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зняття її онуки ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання, а також просить позбавити останню права користування вказаним житловим приміщенням.

Свою позовну заяву позивач мотивує тим, що з 2003 року їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрована, зокрема, ОСОБА_2 , однак з дати реєстрації місця проживання відповідач фактично проживала зі своїми батьками в м.Луганську та м.Борисполі Київської області. В 2016 році відповідач вийшла заміж і на даний час проживає з чоловіком однією сім`ю, місце проживання її невідоме. ОСОБА_2 участі в утриманні та обслуговуванні будинку, що належить позивачу, не приймає, комунальні платежі не сплачує.

Тобто, ОСОБА_2 ніколи не проживала в вказаному вище будинку, будь-яких перешкод ні позивач ні челени її сім`ї, відповадчці не чинили, а тому вважає, що остання втратила право користування житловим будинком.

Крім того, позивач неодноразово зверталася усно до відповідача з проханням вирішити питання про зміну реєстрації свого місця проживання, однак до цього часу це питання не вирішено, а тому просить зняти ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримує та проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких грунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 29.09.2003 року, видане Калинівською селищною радою позивачка ОСОБА_1 є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей будинкової книги, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 5 осіб: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 01.10.2003 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 21.11.2003 року та ОСОБА_5 з 06.10.2016 року.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання №156/02-58 від 06.02.2019 року, виданою Калинівською селищною радою Васильківського району Київської області, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З актів обстеження вищевказаного домоволодіння від 07.10.2016 року та 04.01.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована, проте не проживає в даному будинку.

У вказаному житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 відповідачка хоч і зареєстрована, але як стає зрозумілим з матеріалів справи не проживала і на даний час не проживає та не оспорює цей факт.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстарції місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" від 02.03.2016, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Згідно п.8 Правил, документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги".

Будь-яких письмових доказів щодо звернення позивачки до органів реєстрації місця проживання з проханням зняти з реєстрації ОСОБА_2 суду не надано, а тому в задоволенні позовних вимог у вказаній частині позову слід відмовити.

Щодо позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Положеннями ст.405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 71 ЖКУ, за особою, що без поважних причин відсутня в житловому приміщенні, право користування ним зберігається на протязі шести місяців.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Крім того, положення ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначають, що наявність прописки (на даний час реєстрації) сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала.

Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами, що позивач являється власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про необхідність захисту майнових прав позивача, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним вищезазначеним житловим приміщенням.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 391, ЦК України, ст.ст. 12, 76, 141, 263, 264, 265, 273 ,280, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , понесені судові витрати в розмірі 768,40 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя М.М. Ковбель