Справа № 442/1213/18 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/2717/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року Публічне акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 24929,86 грн. за кредитним договором та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 05 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 36,00% річних.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошті в сумі 8000,00 гривень. В свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 31 грудня 2017 року має заборгованість у розмірі 24929,86 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6275,98 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 12913,40 грн., 4077,15 грн. - заборгованість за пенею, штраф 500,00 грн. (фіксована частина) та 1163,33 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2007 року б/н у загальному розмірі 23266 (двадцять три тисячі двісті шістдесят шість) гривень 53 копійки та судовий збір в розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно встановлених обставинах справи, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що відповідач не відписував жодних кредитних договорів з позивачем, відповідно не отримував коштів від позивача та не здійснював погашення заборгованості. Звертає увагу на неналежність та недопустимість доказів поданих позивачем при зверненні до суду з позовом, які виготовлені на не державній мові. Матеріали справи не містять доказів в підтвердження досягнення сторонами істотних умов договору.

Просить застосувати загальний і спеціальний строк позовної давності до основної вимоги та вимоги про стягнення штрафних санкцій, як однієї з обставин для відмови в задоволенні позову. При цьому, акцентує увагу суду, що кредит відповідач не отримував, кредитний договір з банком не укладав.

Також просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 09 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

26 червня 2019 року від Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у вз`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні за межами Львівської області, однак жодних доказів в підтвердження сказаного останнім не долучено в зв`язку з чим таке клопотання до задоволення не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2018 року скасуванню з ухваленням нового рішення по справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», суд виходив з тих обставин, що станом на 31 грудня 2017 року відповідач належним чином взятих на себе зобов`язань не виконав в зв`язку з чим допустив заборгованість в розмірі 23266,53 гривні, з яких 6275,98 гривні заборгованість по тілу кредиту, 12913,40 гривні заборгованість за процентами та 4077,15 гривні заборгованість за пенею.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи із наступних підстав.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. З міст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між позивачем Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privarbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 «Умов та Правил надання банківських послуг».

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк», у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 8000,00 грн. на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

12 квітні 2018 року на адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 просив про застосування загального і спеціального строку позовної давності до основних вимог та у зв`язку з цим відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриваБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та судових витрат.

Відповідно до ч. 1, ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній платіж за кредитним договором був здійснений ОСОБА_1 19 лютого 2013 року, а отже строк для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості сплив у лютого 2016 році.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувшись до суду в лютому 2018 року пропустив трьох річний строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наявність підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розмір судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги в сумі 2643 гривень слід стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та судових витрат відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, , р/р для погашення заборгованості 311, МФО 305299) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Стебницьким МВМ Дрогобицького МРВ УМВС України у Львівській області 11.12.2003 року) 2643 гривні судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 липня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.