РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13181/18

Провадження № 2/643/1183/19

16.07.2019 Московський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого Поліщук Т.В.

за участю секретаря судового засідання Гончарова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просить встановити факти: родинних відносин, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною бабусею позивача по лінії батька; складання 22.11.1994 року заповіту саме ОСОБА_2 , яким вона заповідала 1/2 частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 та все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, своїй онучці - ОСОБА_1 ; належності ОСОБА_2 Свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 березня 1994 року Відділом приватизації НВО «Турбоатом» згідно з розпорядженням від 09.03.1994 року №252 на ім`я ОСОБА_2 Також просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , після смерті її бабусі - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної часткової власності в рівних частках за ОСОБА_2 (баба позивача) та ОСОБА_4 (дід позивача) на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.03.1994 Відділом приватизації НВО «Турбоатом» згідно з розпорядженням від 09.03.1994 № 252, зареєстрованого 12.05.1994 у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № В-10007. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину квартира АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 22.11.1994 державним нотаріусом Третьої ХДНК Уманець О.В. за р. № 1-6324, яким заповідала зазначену частину квартиру та все інше майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, своїй онуці - ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У серпні 2018 вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.07.2018 № 1576/02-31 з посиланням на невідповідність правовстановлюючих документів на квартиру та відомостям, які зазначені у заповіті, а саме, прізвище баби зазначено по різному, а саме « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 », а також містяться виправлення та внесення записів кольоровою ручкою та ці виправлення не затверджені, що унеможливлює вчинення нотаріальних дій та позбавляє позивача можливості оформити спадкове майно.

Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, провести судове засідання без її участі, та ухвалити заочне рішення, про що зазначила у письмовій заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній даних і доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, згідно положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.03.1994 Відділом приватизації НВО «Турбоатом» згідно з розпорядженням від 09.03.1994 № 252, зареєстрованого 12.05.1994 у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № В-10007, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.9-12).

22.11.1994 ОСОБА_2 склала заповіт посвідчений 22.11.1994 державним нотаріусом Третьої ХДНК Уманець О.В. за р. № 1-6324, яким заповідала належну їй 1/2 частину приватизованої квартири АДРЕСА_1 , та все інше майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, своїй онуці - ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого 02.05.1953 року с/р Миролюбівка Богодухівського району Харківської області, складеного російською мовою, зазначено що 02.05.1953 року зареєстрований шлюб між « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_2 , после регистрации брака присвоены фамилии ОСОБА_2 » (а.с.15).

В свідоцтві про народження батька позивача, серії НОМЕР_2 , виданого 12.01.1954 р. с/р Миролюбівка Богодухівського району Харківської області, складеного російською мовою, зазначено « ОСОБА_3 » та що його батьками є: батько « ОСОБА_4 », а мати « ОСОБА_2 » (а.с.16).

В свідоцтві про народження позивача Серії НОМЕР_3 , виданого 23.11.1978 року в Палаці новонароджених м. Харкова, складеного російською мовою, зазначено « ОСОБА_1 » та що її батьками є: батько « ОСОБА_3 », а мати « ОСОБА_5 » (а.с.18).

В свідоцтві про смерть батька позивачки Серії НОМЕР_4 виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 10.04.1994 року його прізвище зазначена « ОСОБА_2 » (а.с.17).

При видачі 09.03.1994 року Свідоцтва про право власності на житло, прізвище баби позивача ОСОБА_2 спочатку зазначено як « ОСОБА_2 », а в подальшому добавлена крапка « ОСОБА_2 », внаслідок чого і в Харківському міському бюро технічної інвентаризації право власності було зареєстровано за « ОСОБА_2 ».

При складанні 22.11.1994 року заповіту, посвідченого Державним нотаріусом третьої Харківської Державної нотаріальної контори Уманець О.В., реєстровий №1-6324, прізвище ОСОБА_2 була зазначена « ОСОБА_2 », та прізвище позивача зазначено як ОСОБА_2 .

При видачі паспорта громадянина України 13.10.1998 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області прізвище ОСОБА_2 була зазначена « ОСОБА_2 » (а.с.14).

Також і відповідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області 30 жовтня 2017 року прізвище ОСОБА_2 зазначена « ОСОБА_2 ».

Такі невідповідності в прізвищі ОСОБА_2 виникли внаслідок перекладання її прізвища з російської на українську мову, у зв`язку з чим і мається невідповідність в перелічених документах з чим суд погоджується та встановлює відповідний факт родинних відносин та належності документа щодо права власності.

При складанні 17.09.1994 р. ОСОБА_2 заповіту, паспорт громадянки України за віком позивачу ще не видавався, у зв`язку з чим в заповіті прізвище позивача зазначено зі слів спадкодавця, як « ОСОБА_2 ».

При отриманні 22.11.1994 року паспорта прізвище позивача переведено як « ОСОБА_2 ».

При реєстрації шлюбу 18.06.2013 року з ОСОБА_6 , в свідоцтві про шлюб Серії НОМЕР_6 виданому Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 18.06.2013 року, зазначено « ОСОБА_1 » та «Прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 » (а.с.19).

Наявність в документах автентичних невідповідностей в прізвищах ОСОБА_2 та позивача, час та обставини їх виникнення, дають суду можливість прийти до висновку про складання заповіту саме ОСОБА_2 на користь позивача.

Відповідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Тому суд в межах своїх повноважень, встановлює факти:

родинних відносин, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною бабою ОСОБА_1 по лінії батька;

заповіт, складаний 22.11.1994 року саме ОСОБА_2 , яким вона заповідала 1/2 частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 та все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, своїй онучці ОСОБА_1 ;

належність ОСОБА_2 , Свідоцтва про право власності на житло, видане 09 березня 1994 року Відділом приватизації НВО «Турбоатом» згідно з розпорядженням від 09.03.1994 року №252.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 померла (а.с.20).

Після її смерті, залишилося спадкове майно - 1/2 частина двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Згідно копії спадкової справи № 74/2018 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом 12.04.2018 звернулась ОСОБА_1 . 13.04.2018 ОСОБА_4 подав до нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини після померлої дружини ОСОБА_2 , яку вона заповідала не на його користь.

Постановою державного нотаріуса Третьої ХДНК №1576/02-31 від 31.07.2018 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, з посиланням не невідповідність правовстановлюючих документів на квартиру та відомостям які зазначені в заповіті, а саме: по різному зазначено прізвище спадкодавця « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 », що ставить під сумнів складання заповіту саме нею та на моє ім`я, а також містяться виправлення та внесені записи іншою кольоровою ручкою та ці виправлення не застережені, що в свою чергу з урахуванням ч.3 ст.47 Закону України «Про нотаріат» унеможливлює вчинення нотаріальних дій та позбавляє можливості оформити спадкове майно поза судовою процедурою.

Крім цього, внаслідок невідповідності правовстановлюючих документів на квартиру: по різному зазначених прізвища спадкодавця « ОСОБА_2 », а також виправлень та внесених записів іншою кольоровою ручкою, які не застережені, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.

Відповідно листа №27-142 від 20.07.2018 року АО «ТУРБОАТОМ», за останнім не закріплені об`єкти житлового фонду та відділ приватизації НВО «Турбоатом», що видав Свідоцтво про право власності на житло, вже не функціонує. Так як наразі житловий фонд не закріплений за АТ «ТУРБОАТОМ», повноваження щодо видачі, скасування, а також зміни свідоцтв функціональні підрозділи АТ «ТУРБОАТОМ» вже не здійснюють.

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

22.11.1994 року Державним нотаріусом третьої Харківської Державної нотаріальної контори Уманець О.В., реєстровий №1-6324, було посвідчено заповіт ОСОБА_2 , яким остання заповідала частку квартири АДРЕСА_1 та все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, своїй онучці ОСОБА_1 - позивачу по справі.

Позивач своєчасно звернулась із заявою при прийняття спадщини, але позбавлена можливості отримати свідоцтво у зв`язку з розбіжністю написання прізвища у правовстановлюючих документах та внесення записів іншою кольоровою ручкою без застереження.

Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перелік способів захисту порушених прав визначає ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити порушені права чи інтереси і в інший спосіб, який встановлений договором або законом.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2 ст.5 ЦПК України).

При зверненні до суду позивач понесла витрати по сплаті судового збору, які суд відносить на рахунок позивача.

Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 211, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною бабою ОСОБА_1 по лінії батька.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту, складеного 22.11.1994, яким вона заповідала 1/2 частину приватизованої квартири АДРЕСА_1 та все інше її майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, своїй онучці ОСОБА_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 березня 1994 Відділом приватизації НВО «Турбоатом» згідно з розпорядженням від 09.03.1994 року №252, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 12.05.1994 за № В-10007.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , після смерті її баби - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНН НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Харківська міська рада - 61200 м. Харків, майдан Конституції, 7.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.В. Поліщук