Номер провадження: 22-ц/813/2227/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу заапеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та договору купівлі-продажу від 18.07.2018 року.

Під час розгляду справи, адвокат позивача ОСОБА_5 F ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про зупинення провадження по справі до вирішення справи F521/4606/16-ц, яка знаходиться в проваджені Верховного Суду.

Мотивуючи вимоги своєї заяви тим, що в основу даного позову покладено факти повторної приватизації квартири на підставі розпорядження органу приватизації у той час, коли спірна квартира знаходилась у власності ОСОБА_5.

Наразі у Верховному Суді слухається цивільна справа F521/4606/16-ц за позовом ОСОБА_6 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, скасування розпорядження органу приватизації, визнання договору купівлі F продажу житлового приміщення недійсним.

На думку заявника результати розгляду вказаної справи безпосередньо впливають на розгляд даної цивільної справи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року клопотання про зупинення провадження задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою справу направити для продовження розгляду по суті позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказані обставини розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 13 травня 2019 року.

Згідно поштових повідомлень усі учасники по справі отримали копію апеляційної скарги, однак відзив на апеляцію у визначений законом строк сторонами надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі обFєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому нормою цієї статті встановлено, що суд не може посилатись на обFєктивну неможливість розгляду справи у випадках коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України F2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», розFяснено, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з'ясувати: як пов'язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Тому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Отже, між двома справами повинен існувати близький взаємозвFязок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведені вимоги закону і відповідні роз'яснення.

Крім того, судовою колегією не встановлено причин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи до постановлення рішення у суді касаційної інстанції у цивільній справі F521/4606/16-ц за позовом ОСОБА_6 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, скасування розпорядження органу приватизації, визнання договору купівлі-продажу житлового приміщення недійсним, оскільки позовні вимоги заявлено з різних правових підстав.

Крім того, оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, в касаційній інстанції не є безумовною підставою для зупинення провадження по даній справі.

Також слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що зупинення провадження до постановлення судового рішення судом касаційної інстанції по цивільній справі F521/4606/16-ц, порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів F 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Зупинивши провадження у справі, суд не врахував право сторін на розумні строки розгляду справи.

За таких обставин, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, дає підстави для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду по суті позовних вимог до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 376, 379, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено: 13 травня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_9

ОСОБА_2