ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 665/1744/18 Головуючий у І інстанції Березніков О.В.
Номер провадження 22-ц/819/1118/19 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.

розглянувши у місті Херсоні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області, ухваленого 03 травня 2019 року о 15 годині 12 хвилин у селищі Чаплинка під головуванням судді Березнікова О.В. та складенням повного тексту 10 травня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чаплинська районна державна адміністрація Херсонської області, про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі протоколу № 5 засідання правління колгоспу імені Калініна Чаплинського району Херсонської області від 11 червня 1986 року її було прийнято на роботу техпрацівником та в члени цього колгоспу, який згодом було реорганізовано у Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Калініна, відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 09 березня 1995 року, виданого вказаному підприємству Григорівською сільською радою народних депутатів Чаплинського району Херсонської області, у колективну власність було передано 5362,8 Га землі в межах згідно плану для сільськогосподарського використання за рішенням Григорівської сільської ради народних депутатів 21 скликання від 05 лютого 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 39, до акту був доданий список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства в кількості 951 осіб з наступними доповненнями певною кількістю осіб за протоколом № 5 засідання правління Колективного сільськогосподарського підприємства імені Калініна від 01 червня 1997 року та рішенням 17 сесії 23 скликання № 144 Григорівської сільської ради від 16 травня 2001 року, проте до вказаного списку позивачку включено не було, разом з тим нею, як членом КСП, було отримано майновий пай за свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2 від 23 січня 2003 року, виданого Григорівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області, у позові просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,89 умовних кадастрових Га із земель Колективного сільськогосподарського підприємства імені Калініна, переданих до земель запасу та резерву Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з пропуском позивачкою строку давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову з підстав, що у ньому зазначені.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, за його п. 2 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що позивачка була членом колгоспу імені Калініна, назву якого змінено на Колективне сільськогосподарське підприємство імені Калініна, з 10 червня 1986 року по 30 березня 1996 року, за державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 Григорівської сільської Ради народних депутатів від 09 березня 1995 року цьому підприємству передано у колективну власність 5362,8 Га землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання, у доданому до нього списку членів цього господарства з наступними змінами позивачка не значиться.

Таким чином позивачка, перебуваючи у складі членів КСП на момент отримання ним державного акту на право колективної власності на землю, набула право на включення до відповідного списку та як наслідок на земельну частку (пай) ще у 1995 році, отже її право було порушено, проте з даним позовом до суду вона звернулася лише у жовтні 2018 року.

За положеннями ст. ст. 71, 75, 76, 80 Української РСР, який був чинним на момент порушення права позивачки, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки, позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, його закінчення до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.

Аналогічні положення містить чинний ЦК України, за його ст. ст. 257, 261, 267 загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Інститут позовної давності з огляду на вільне, на власний розсуд, здійснення своїх прав відповідними учасниками цивільних правовідносин, покликаний забезпечити правову визначеність та сталість таких правовідносин.

Представником відповідача заявлено про застосування строку позовної давності, позивачка знала та повинна була знати про порушення свого права на отримання у власність земельної ділянки (паю), на користь такого висновку свідчить отримання нею свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 від 23 січня 2003 року, але своєчасно, в межах строку позовної давності, не реалізувала таке право, не звернулася до суду за його захистом, обґрунтованого клопотання про поновлення строку позовної давності у даній справі не подавала, за приведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову з приведених підстав.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, на неї протягом тридцяти днів може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий підпис Г.В. Семиженко

Судді: підпис Л.В. Базіль

підпис В.В. Бугрик

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 11 липня 2019 року

Постанова набрала законної сили 11 липня 2019 року

Суддя Г.В. Семиженко

Секретар І.О. Давиденко