Номер провадження: 22-ц/813/4640/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Черевка П.М.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної компенсації.

Позовна заява мотивована тим, що позивач, ОСОБА_2 , є власником нежитлового приміщення загальною площею 75,8 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

З огляду на аварійний стан вказаного приміщення, включаючи фасад будинку та дах, позивачем, як відповідальним власником, були придбані будівельні матеріали й проведені роботи по відновленню та ремонту вказаних частин будинку та доведено до придатного до експлуатації стану. Протягом проведення вказаних робіт, будь-яких заяв та/або листів щодо заперечення по проведенню таких робіт від співвласника ОСОБА_1 не надходило. Замість того, були отримані усні згоди на такі роботи, а також надійшло прохання відремонтувати дах будівлі, оскільки через несправність даху опади у вигляді дощу, снігу потрапляли в квартиру ОСОБА_1 .

Понесені витрати на придбання будівельних матеріалів та проведення ремонтних робіт, відповідно частки співвласника ОСОБА_1 склали 50000,00 грн.

За таких обставин, позивач просила стягнути з ОСОБА_1 матеріальну компенсацію за понесені витрати на придбання будівельних матеріалів та проведені ремонтні роботи фасаду та даху будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 50000, 00 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.12.2018 року позов - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну компенсацію за проведені ремонтні роботи фасаду та даху будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 50000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 500 гривень.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі наступних правовстановлюючих документів, а саме Договору купівлі-продажу від 10.02.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 33410802 від 10.02.2015 р.

Проведення ремонтних робіт, включаючи фасад будинку та дах, приведення спільного майна багатоквартирного будинку до придатного стану підтверджується долученими до справи відповідними доказами, зокрема, фотокартками будинку до проведення відповідних ремонтних робіт і після виконання ремонту.

На підтвердження понесених витрат позивачем долучені до справи товарні чеки щодо закупівлі будівельних матеріалів, які були використані при проведені ремонтних робіт фасаду та даху будинку.

Із нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_1 в усі компетентні органи слідує, що відповідач надала згоду на реконструкцію та проведення будівельних робіт в будинку АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (п.1. ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України.)

Відповідно до ст.12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно з частиною третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача щодо стягнення з відповідача понесених витрат на придбання будівельних матеріалів та проведені ремонтні роботи фасаду та даху будинку, відповідно частки співвласника ОСОБА_1 у сумі 50000,00 грн.

Крім того, також слід зазначити, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду у суді першої інстанції, а тому детальному спростуванню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення немає.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 липня 2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: О.М. Таварткіладзе

М.М. Драгомерецький