Справа № 368/271/19
Рішення 2/368/300/19

Іменем України

"03" травня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Кириченко В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до Шубівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин,-

встановив :

Позивач звернулась до суду та просила визнати причини пропуску ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 поважними та встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, а також встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2.

Мотивувала позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 належала земельна частка (пай), що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

За життя ОСОБА_2 заповіт на майно, яке залишилось після неї, не складала. Після смерті ОСОБА_2 залишилась дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших спадкоємців за законом першої черги після ОСОБА_2 не залишилось.

Оскільки ОСОБА_2 заповіту не складала, всю її спадщину успадковує спадкоємець першої черги, тобто Позивач.

Позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття частини спадщини ОСОБА_2

Звернувшись до нотаріальної контори для заведення спадкової справи, нотаріус пояснив Позивачу, що нею пропущений строк на прийняття спадщини матері ОСОБА_2, про що нотаріусом було винесено постанову про відмову вчиненні нотаріальних дій.

У зв’язку з тим, що позивачем було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої

20.07.1996року ОСОБА_2., нотаріус відмовив Позивачу у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Причини пропуску Позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні:

-позивач після смерті ОСОБА_2 не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки Позивач проживала в м. Києві, а померла - в селі Землянка Кагарлицького району. Відповідно спадщину необхідно було приймати за місцем відкриття, тобто в м. Кагарлик. Проте, Позивач за станом здоров’я не мала можливості приїхати в м. Кагарлик до нотаріальної контори.

-позивач вважала, що після померлої ОСОБА_2 спадкове майно не залишилось. Однак, в кінці 2018 року Позивач дізналась, що померла ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай). Але коли Позивач звернулась до нотаріальної контори, то їй роз’яснили, що вона мала звернутись із заявою про прийняття спадщини після матері протягом шести місяців після її смерті, тому строк на прийняття спадщини нею був пропущений та без його поновлення вона не може оформити спадщину.

Крім того, відсутність правових знань у позивача відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку.

Також, нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні спадщини, яка залишилась після ОСОБА_2, оскільки в свідоцтві про народження Позивача невірно вказано прізвище та ім’я матері, а саме в свідоцтві про народження вказано «ОСОБА_2», а в свідоцтві про смерть «ОСОБА_2», що виключає можливість стверджувати, що Позивач та ОСОБА_2 є родичами, тобто матір і дочка.

Враховуючи вищезазначені обставини, позивач не може прийняти та оформити спадщину своєї матері, тому для прийняття спадщини та отримання свідоцтва на право на спадщину виникла необхідність встановити родинні відносини між позивачем та ОСОБА_2

Представник позивача – ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився інадіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2. Позивач є дочкою вказаного спадкодавця і протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини користувалась житловим будинком спадкодавця , що розташований в АДРЕСА_2 та земельною ділянкою для обслуговування вказаного житлового будинку , що підтверджується показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

За життя ОСОБА_2 належала земельна частка (пай), що розташована на території Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Спадкодавець заповіту за життя не складала.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР передбачено:

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР передбачено:

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим — день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР передбачено:

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР передбачено:

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР передбачено:

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Звернувшись до нотаріальної контори для заведення спадкової справи, нотаріус пояснив Позивачу, що нею пропущений строк на прийняття спадщини матері ОСОБА_2, про що нотаріусом було винесено постанову про відмову вчиненні нотаріальних дій.

Нотаріус відмовив Позивачу у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Позивач є дочкою вказаного спадкодавця і відповідно до положень ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ч.1п.1 ЦК УРСР як спадкоємець першої черги за законом протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном , так як користувалась житловим будинком спадкодавця та земельною ділянкою для обслуговування вказаного житлового будинку у вказаний строк .

Вимог про встановлення факту прийняття спадщини позивач не заявляла, що не позбавляє її права подати позов до суд з такими вимогами.

Тому задоволенні вимог в частині визначення додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини – відмовити.

Суд не застосовує положення ст.ст. 1233, 1260,1261, 1270,1272 ЦК України на які посилалась позивач, так як на час виникнення правовідносин діяли положення ЦК УРСР.

Також, нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні спадщини, яка залишилась після ОСОБА_2, оскільки в свідоцтві про народження Позивача невірно вказано прізвище та ім’я матері, а саме в свідоцтві про народження вказано «ОСОБА_2», а в свідоцтві про смерть «ОСОБА_2», що виключає можливість стверджувати, що Позивач та ОСОБА_2 є родичами, тобто матір і дочка.

Враховуючи вищезазначені обставини, позивач не може оформити спадщину своєї матері, тому для прийняття спадщини та отримання свідоцтва на право на спадщину виникла необхідність встановити родинні відносини між позивачем та ОСОБА_2

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Факт того, що позивач є дочкою ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6, де матір’ю вказана ОСОБА_7, показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Тому встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що необхідно позивачу для спадкування.

Керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ч.1п.1 ЦК УРСР ЦК УРСР, ст.ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1, рнокпп: НОМЕР_1) та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2.

В задоволенні вимог в частині визначення додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини – відмовити.

Рішення набуває законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13.05.2019 року.

Суддя: В.І. Кириченко