ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року

м. Харків

справа F 623/2817/17

провадження F 22-ц/818/1974/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді F Тичкової О.Ю.,

суддів F Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання F Сватенко Н.В.,

сторони справи:

позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом F ОСОБА_1,

відповідач за первісним позовом , позивач за зустрічним позовом F ОСОБА_2,

третя особа F ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, постановлену 28 січня 2019 року о 14 годині 36 хвилин у складі судді Герцова О.М.,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила витребування автомобіль марки «Hyundai Accent», свідоцтво про реєстрацію СХТ442276 від 15.10.2015 року, із чужого незаконно володіння ОСОБА_2 і стягнути з нього суму сплаченого судового збору в розмірі 684,14 грн та вартість проведення оцінки автомобіля у розмірі 500 грн.

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, бежевого кольору, 2008 року випуску, укладеного між ним та ОСОБА_1 15 жовтня 2015 року, недійсним.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 травня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено.

Витребувано автомобіль марки «Hyundai Accent» свідоцтво про реєстрацію СХТ 442276 від 15 жовтня 2015 року, із чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 884,14 грн за сплату судового збору та 500 грн за проведення оцінки автомобіля.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що після звернення до виконавчої служби з метою виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 травня 2018 року отримала повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. В повідомленні вказано, що рішення суду не передбачає застосування заходів його примусового виконання. У звFязку із викладеним просила суд першої інстанції ухвалити додаткове рішення та зобовFязати ОСОБА_2 повернути їй спірний автомобіль.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Доповнено рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області новим абзацем: «ЗобовFязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки «Hyundai Accent», свідоцтво про реєстрацію СХТ 442276 від 15 жовтня 2015 року, із чужого незаконного володіння».

Ухвалу мотивовано тим, що формулювання резолютивної частини рішення унеможливлює його виконання, оскільки не зазначено захід примусового виконання рішення. Рішенням суду вирішено питання про право, але не зазначено дії, що необхідно виконати, що відповідно до п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати. В обґрунтування посилається на те, що в порушення вимог ст. 270 ЦПК України судом постановлена ухвала замість додаткового рішення. ОСОБА_1 у позовній заяві не заявляла вимог про зобовFязання ОСОБА_2 повернути їй автомобіль, тому рішення суду від 21 травня 2018 року ухвалено в межах заявлених позивачем вимог, що виключає необхідність ухвалення додаткового рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах доводів, заявлених в суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судовим розглядом та вбачається із матеріалів справи, у листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила витребування автомобіль марки «Hyundai Accent», свідоцтво про реєстрацію СХТ442276 від 15.10.2015 року, із чужого незаконно володіння ОСОБА_2 і стягнути з нього суму сплаченого судового збору в розмірі 684,14 грн та вартість проведення оцінки автомобіля у розмірі 500 грн. (а.с. 3-4).

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 травня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. Витребувано автомобіль марки «Hyundai Accent» свідоцтво про реєстрацію СХТ 442276 від 15 жовтня 2015 року, із чужого незаконного володіння від ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 884,14 грн за сплату судового збору та 500 грн за проведення оцінки автомобіля (а.с. 106-115).

Оскаржуваною ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 січня 2019 року доповнено рішення суду від 21 травня 2018 року новим абзацем: «ЗобовFязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки «Hyundai Accent», свідоцтво про реєстрацію СХТ 442276 від 15 жовтня 2015 року, із чужого незаконного володіння».

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що позовна заява ОСОБА_1 не містила вимоги про зобовFязання ОСОБА_2 повернути їй автомобіль марки «Hyundai Accent». Помилковим є й висновок суду першої інстанції про те, що вирішивши питання про право, суд в рішенні не вказав дії, що треба виконати. Оскільки «витребування з чужого незаконного володіння» є вимогою про вчинення дії з метою захисту порушеного права власності позивачки на автомобіль.

Резолютивна частина рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 травня 2018 року викладена відповідно до вимог закону та заявлених позовних вимог.

Викладені ОСОБА_1 обставини, якими вона обґрунтовує необхідність ухвалення додаткового рішення (неможливість виконати судове рішення), може бути підставою для подачі скарги на дії державного виконавця в порядку Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Або подачі позивачем або державним виконавцем заяви про встановлення способу виконання рішення суду в порядку ст. 435 ЦПК України.

Проте не можуть у розумінні ст. 270 ЦПК України бути підставою для ухвалення у справі додаткового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції F скасуванню. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 січня 2019 року скасувати, ухвалити нову постанову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 травня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В.Котелевець

ОСОБА_4