РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/20311/18

пр. № 2/759/2870/19

18 червня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 7038,82 грн, посилаючись на те, що 19.05.2016 року в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до їх пошкодження. У зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ з фонду захисту потерпілих було сплачено потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 6488,82 грн, також додатково понесені витрати оплати послуг аварійного комісара у розмірі 550 грн.

Згідно ухвали суду від 21.12.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення її недоліків (не долучено платіжне доручення № 8995 від 17.11.2016 р.)

Ухвалою суду від 22.01.2019 року відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 19 травня 2016 р. приблизно о 16 год. 30 хв. по вул. Кільцева дорога, 58 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2016 р. ун. № 759/7928/16-п ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 .

Відповідно до Звіту № 16/08-А248 від 02.09.2016 р. про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного у ТОВ «Незалежна експертна компанія» оцінювачем ОСОБА_4 вартість відновлюваного ремонту вищевказаного автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 6488,82 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Завдана шкода винуватцем ДТП відшкодована не була, у зв`язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На дату скоєння ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим до МТСБУ від власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 надійшла заява про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП від 19.05.2016 р.

У той же, час із матеріалів справи вбачається, що автомобіль потерпілої ОСОБА_3 «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 було застраховано за добровільним договором страхування майна КАСКО на 150000,00 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Разом із тим, належними та допустимими доказами позивач не довів виплату страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_3 . Слід звернути увагу на невідповідність нумерацій квитанцій, якими представник позивача обґрунтовував доведеність здійснення страхового відшкодування потерпілій у позовній заяві. Так, в описовій частині позовної заяви зазначено про підтвердження відшкодування у сумі 6488,82 грн платіжним дорученням № 8072рв від 20.10.2016 р., а в додатках зазначається про наявність копії платіжного доручення № 8995рв від 17.11.2016 р. При цьому, будь-яких квитанцій у первісному виді позову, які б підтверджували виплату страхового відшкодування взагалі долучено не було. На усунення недоліків позовної заяви, викладених в ухвалі від 21.12.2018 р., представником позивача згідно клопотання від 09.01.2019 р. долучено квитанцію № 8072рв, але від «21» жовтня 2016 р., яка не містить будь-яких печаток та підписів працівників банківської установи. Звертає на себе увагу і те, що платіжне доручення № 8072 від 21.10.2016 р. містить відмітку «одержано банком», що датується 2018 р.

Викладені вище обставини, з усією очевидністю не дозволяють встановити факт проведення виплати МТСБУ на користь потерпілої ОСОБА_3 страхового відшкодування у відповідній сумі в розмірі 6488.82 грн, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141,263-265, 281-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку оскарження, якщо заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Коваль О.А.