Провадження № 4-с/161/70/19
У Х В А Л А

24 липня 2019 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., вивчивши скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А:

18.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області зі скаргою на дії та рішення державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України. Скаргу мотивував тим, що на виконанні Першого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області (ВП №36988021) перебуває вирок Луцького міськрайонного суду від 24.12.2012, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.313 ч.3, 307 ч.2, 311 ч.2, 317 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна. 06.03.2017 державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області Ніколайчуком Т.В. було винесено постанову про арешт майна боржника. Вказаною постановою накладено арешт на все майно боржника, в тому числі, і на автомобіль марки OPEL ZAFIRA, номер шасі НОМЕР_1 , колір синій, р.н. НОМЕР_2 , право власності на який у ОСОБА_1 виникло 14.03.2019. Вважає дії державного виконавця щодо накладення арешту на автомобіль, протиправними, а арешт таким, що підлягає скасуванню. А тому, просить звільнити з-під арешту вказаний автомобіль.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, в порядку Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» зі скаргою можна звертатися лише під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку ЦПК України.

У випадках, коли арешт майна проводився на виконання вироку суду для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, особа має право звернутися до суду з майновою вимогою позову про звільнення майна з-під арешту, подавши до суду позовну заяву в порядку Розділу ІІІ ЦПК України «Позовне провадження».

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

Оскільки, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, а не з позовною заявою, як передбаченого ЦПК України, скарга не підлягає розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити. Разом з тим, скаржнику слід роз`яснити право на звернення до Луцького міськрайонного суду з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Луцького міськрайонного суду з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій