Справа № 500/856/19
Провадження № 2-др/500/15/19
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Швець В.М.,
за участю: секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 21 червня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів позов задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2019 року до досягнення дитиною повноліття - по ІНФОРМАЦІЯ_2 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інший частині - відмовити. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Також стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 768грн. 40коп. судового збору.

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій перосила стягнути додатково з ОСОБА_3 на її користь витрати на оплату правничої допомоги в сумі 5300грн. В судовому засіданні представник позивача заяву підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні із заявою не_погодилась, вважає, що витрати на правничу допомогу є необґрунтованими, розмір витрат є не розумним.

У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою частково та такою, що підлягає задоволенню частково.

Так, встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 21 червня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів позов задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2019 року до досягнення дитиною повноліття - по ІНФОРМАЦІЯ_2 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в інший частині - відмовити. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Також стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 768грн. 40коп. судового збору.

Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем надано суду дві квитанції від 26 квітня 2019 року та від 24 червня 2019 року про сплату правничої допомоги по 1000грн. кожна. Суд визнає ці витрати реальними та такими, що на підставі вищезазначених вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Інші витрати позивачем жодним чином не доведені - представником надавалися лише копії платіжних документів за відсутності оригіналів.

Тому суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на оплату правничої допомогу в сумі 2000грн., в задоволенні стягнення інших витрат суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11-13,76-82,137,141,246,258,259,263-265,268,270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на оплату правничої допомоги в сумі 2000 (дві тисячі)грн.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 в інший частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 22 липня 2019 року.

Суддя: В.М.Швець