Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2019 Справа №607/25985/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

присяжних Типило М.І.

Карпа О.В.

з участю секретаря Облещук О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, про визнання безвісно відсутнім її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказує, що їй на праві спільної часткової власності належить квартира за АДРЕСА_1 . Власником іншої Ѕ частки вказаної квартири є її син ОСОБА_3 . У 2013 році ОСОБА_3 виїхав до Російської Федерації та на даний час вона не володіє інформацією де знаходиться її син. Визнання безвісно відсутність ОСОБА_3 необхідне їй для можливості отримати субсидію. Посилаючись на наведене, просить заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року витребувано із Державної прикордонної служби України інформацію про те, чи перетинав державний кордон України ОСОБА_3 у період з 2013 року по даний час.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про слухання справи у їх відсутності, не заперечив щодо задоволення заяви.

Як вбачається з інформації, викладеній у листі Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 01 серпня 2018 року за №6267, працівниками Тернопільського ВП проводилося спілкування із сусідами ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час якого підтверджено той факт, що ОСОБА_1 проживає одна по АДРЕСА_2 .

З інформації, викладеній у листі Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 18 липня 2019 року за №9807 встановлено, що ОСОБА_3 на даний час не розшукується. 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до поліції із заявою про те, що вона втратила родинний зв`язок із сином ОСОБА_3 , який виїхав у Російську Федерацію. На даний час за місцем реєстрації ОСОБА_3 відсутній.

Як слідує з довідки за №170 від 10 квітня 2019 року, виданої ДП 2 «ЖЕК 13» ЖБК, в квартирі по АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2019 року, у базі даних осіб щодо відомостей про перетинання державного кордону України у період з 24 травня 2014 року по 24 травня 2019 року громадянином ОСОБА_3 не виявлено.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_3 тривалий час не проживає по АДРЕСА_2 з 2013 року, оскільки виїхав на територію Російської Федерації та не повертався до м. Тернополя.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Отже, обов`язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У відповідності до вимог ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

За змістом вимог ст. ст. 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Згідно з вимогами ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення та зумовлене неможливістю отримання останньою субсидії для зменшення витрат на сплату комунальних послуг.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, зареєстрованого по АДРЕСА_2 - безвісно відсутнім.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення, у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 268, 272, 273, 293, 315-319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернополя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - безвісно відсутнім.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 8, код ЄДРПОУ - .

Повне судове рішення складено 24 липня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан

Присяжні М.І. Типило

О.В. Карпа