Справа № 495/3634/19
Номер провадження 2-з/495/94/2019
Ухвала

про скасування заходів забезпечення позову

17 липня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О. О.

при секретарі - Рачицькій І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , державний реєстратор Комунального підприємства "Юридичний департамент реєстрації" Кротова С.О., Державний реєстратор виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Заболотний Олександр Олександрович, Відділ у місті Білгород-Дністровському міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання рішення протиправним та скасування державної реєстрації права власності, та за позовом ОСОБА_4 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , державний реєстратор Комунального підприємства "Юридичний департамент реєстрації" Кротова С.О., Державний реєстратор виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Заболотний Олександр Олександрович, Відділ у місті Білгород-Дністровському міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , державний реєстратор Комунального підприємства "Юридичний департамент реєстрації" Кротова С.О., Державний реєстратор виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Заболотний Олександр Олександрович, Відділ у місті Білгород-Дністровському міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання рішення протиправним та скасування державної реєстрації права власності, та за позовом ОСОБА_4 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , державний реєстратор Комунального підприємства "Юридичний департамент реєстрації" Кротова С.О., Державний реєстратор виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Заболотний Олександр Олександрович, Відділ у місті Білгород-Дністровському міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, яке обґрунтувала наступним чином. Вважала, що застосований захід забезпечення позову підлягає скасуванню, зважаючи на відсутність, передбачених законодавством підстав для накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 реєстраційний номер майна 103.

Власником земельної ділянки НОМЕР_1 реєстраційний номер майна 103 є ОСОБА_6 , який не є стороною або учасником справи. Як вбачається з положень ч.1 статті 150 ЦПК України, ст. 150 ЦПК України визначає ознаки майна, на яке може бути накладено арешт в якості забезпечення позову, а саме, таке майно або грошові кошти мають належати або підлягати передачі або сплаті відповідачеві. Відповідачем по справі є ОСОБА_7 . В свою чергу земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103 не є майном, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві.

Отже, майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям визначеним п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України та відповідно на нього не могло бути накладено арешт в якості забезпечення позову по справі. В межах справи заявлено позовні вимоги немайнового характеру. Позивачем не заявлено позовних вимог про визнання права власності.

Заявник звернув увагу на те, що ані позивач в позовній заяві не зазначив, ані в ухвалі про забезпечення позову судом не було зазначено, яким саме чином відсутність арешту на земельній ділянці унеможливить визнання протиправним рішення Затоківської селищної ради, яким відповідачу передано у власність земельної ділянки; скасування рішення державного реєстратора КП «Юридичний департамент реєстрації» Кротової Світлани Олександрівни від 08.04.2019 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачем.

17.07.2019 року до суду надійшла заява від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 адвоката Бороденка М.С., який діє на підставі ордеру, про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову у його відсутність.

17.07.2019 року до суду надійшла заява від представника Затоківської селищної ради Недашківського А.В., який діє на підставі ордеру, відповідно до якого представник не заперечував проти скасування заходів забезпечення позову та просив розглянути вказане клопотання за його відсутності.

У судове засідання інші сторони не з`явились, повідомлялись належним чином.

Вивчивши подане клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов до наступного.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 травня 2018 року накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 103.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.06.2019 року № 175516036 вбачається, що на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 накладено арешт на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2019 року № 495/3634/19.

Відповідно до вищезазначеної інформації зазначена земельна ділянка належить ОСОБА_6 .

Суд розглядає заяву у порядку ч.2 ст.158 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Так, відповідно до частини 1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і за реєстрова на відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

Згідно з ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі ч.1, ч.7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Розглядаючи клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 та надані нею документи, суд пересвідчився, що арешт накладений на нерухоме майно, а саме, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 не відповідає критеріям визначеним п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, оскільки власником земельної ділянки є ОСОБА_6 , який не є стороною або учасником справи, відповідачами по справі є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , а отже земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103) не є майном, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачам.

Крім того, позивачем заявлені вимоги немайнового характеру щодо предмету спору, а тому суд приходить до висновку, що накладення арешту на вказане нерухоме майно не має на меті забезпечення реального виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153, 158 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , державний реєстратор Комунального підприємства "Юридичний департамент реєстрації" Кротова С.О., Державний реєстратор виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Заболотний Олександр Олександрович, Відділ у місті Білгород-Дністровському міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання рішення протиправним та скасування державної реєстрації права власності, та за позовом ОСОБА_4 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , державний реєстратор Комунального підприємства "Юридичний департамент реєстрації" Кротова С.О., Державний реєстратор виконавчого комітету Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Заболотний Олександр Олександрович, Відділ у місті Білгород-Дністровському міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2019 року у справі № 495/3634/19 про забезпечення позову у вигляді: арешту земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.О. Боярський