ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року

м.Харків

Справа № 636/2408/19

Провадження № 22-ц/818/5231/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

третя особа: Головне Територіальне управління юстиції у Харківській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 серпня 2019 року у складі судді Оболєнської С.А. по справі 636/2408/19 за позовом ОСОБА_1 до міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа: Головне Територіальне управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа: Головне Територіальне управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження.

В обґрунтування позову зазначив, що під час звернення до нотаріальних органів він дізнався, що постановою серії ВП №21228288 від 08 вересня 2010 року Відділу ДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області накладено арешт на все його майно та оголошено заборону на його відчуження.

Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні перебувало ВП № 21228288 з виконання виконавчого листа № 2а-40238/09/2070 від 09 листопада 2009 року, виданого Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з нього як ФОП на користь держави в особі Чугуївської ОДПІ суми податкового боргу в розмірі 1000 грн.

В архіві Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відсутнє завершене виконавче провадження ВП № 21228288 від 08 вересня 2010 року по стягненню з ОСОБА_1 на користь держави в особі Чугуївської ОДПІ боргу у сумі 1000 грн.

Постановою від 08 вересня 2010 року відкрито виконавче провадження та цією постановою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1

Постановою від 15 лютого 2011 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ № 2а-40238/09/2070 від 09 листопада 2009 року стягувачу на підставі ч. 2 ст. 40-1 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки постанову про повернення виконавчого документа винесено 15 лютого 2011 року, то строк повторного пред`явлення виконавчого документу відповідно закінчився 15 лютого 2012 року.

До закінчення вказаного строку стягувачем повторно не було пред`явлено виконавчий документ до виконання, а тому відповідач втратив право на стягнення заборгованості з позивача за виконавчим листом, виданим Харківським окружним адміністративним судом.

Наразі виконавчі провадження, де він є боржником, на виконанні не перебувають; статус зазначеного виконавчого провадження значиться в реєстрі виконавчих проваджень як «завершене», у зв`язку з чим арешт, накладений на його майно повинен бути знятий.

Просить визнати противоправною бездіяльність Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області щодо не зняття арешту з майна та заборони його відчуження, що накладений відповідно Постанови серії ВП№21228288 від 08 вересня 2010 року ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області.

Зняти арешт з усього його майна та заборону на його відчуження, накладений постановою серії ВП №21228288 від 08 вересня 2010 року ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області.

Представник МРВ ДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області просив відмовити в задоволенні позову. Виконавчий лист № 2а-40238/09/2070, виданий 09 листопада 2009 року Харківським окружним адміністративним судом повернуто стягувачу у зв`язку з неможливістю його виконання через відсутність майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, рішення суду про стягнення боргу не було виконано фактично, тобто й підстави щодо припинення обтяження були відсутні, а виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій не стягнуті і на даний час. При поверненні виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року, який діяв на той час, арешт з майна боржника не знімається.

Представник ГТУЮ у Харківській області позов не визнав. Управління не наділене повноваженнями щодо поновлення порушених прав позивача, про які ним зазначається у позові. В якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, повинен бути залучений представник Чугуївської міжрайонної прокуратури Харківської області, оскільки такі вимоги зачіпають інтереси стягувача держави. Виконавче провадження було завершено, тобто виконавчий документ був повернутий до суду без виконання, у зв`язку з відсутністю у боржника майна та коштів, на які можливо було звернути стягнення, та дії щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, тобто рішення суду фактично виконано не було, а було повернуто без виконання. На час прийняття державним виконавцем рішення про повернення виконавчого документа у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст.37 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Тобто, в даному випадку арешт з майна боржника не знімається.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 20 серпня 2019 року провадження за позовною заявою ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту та заборони його відчуження з усього майна позивача, накладеного відповідно до постанови ВП №21228288 від 08 вересня 2010 року відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області закрито.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 серпня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, оскільки арешт майна проведено у виконавчому провадженні, де стягувачем була Чугуївська об`єднана державна податкова інспекція, відповідачем за позовом зазначено міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Крім того, стягувач не позбавлений процесуального права звернутися до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Наразі судове рішення про відмову Чугуївській об`єднаній державній податковій інспекції у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутнє.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає що наявність арешту на майно порушує його право власності, а також щодо відсутності підстав наявності такого арешту.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2009 року стягнуто за рахунок активів ФОП ОСОБА_1 на користь держави в особі уповноваженого органу Чугуївської об`єднаної державної податкової інспекції суми податкового боргу в розмірі 1000 грн.

Постановою державного виконавця від 08 вересня 2010 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника.

15 лютого 2011 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі ч.2 ст.40-1 Закону України «Про виконавче провадження»; припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

22 січня 2013 року Чугуївською ОДПІ повторно отримано виконавчий лист по справі.

Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що його майно незаконно утримується під арештом, оскільки у виконавчій службі відсутні виконавчі документи на виконанні.

За змістом статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон №606-XIV; у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - відповідно до статті 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - відповідно до статті 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, відповідно до статті 48 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Стаття 49 Закону № 606-XIV містить перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Таку підставу для закриття виконавчого провадження як повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника зазначена стаття не містить.

Відповідно до статті 50 Закону № 606-XIV закінчене виконавче провадження на підставі статті 49 Закону № 606-XIV не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону № 606-XIV у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз викладених норм свідчить, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає застосування наслідків завершення виконавчого провадження, встановлених частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №910/8019/15-г.

Також, з матеріалів справи вбачається, що сторонами виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт, є боржник ОСОБА_1 , стягувач - Чугуївська об`єднана державна податкова інспекція.

Між тим, позов пред`явлено до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, який не є стягувачем за виконавчим провадженням.

Згідно п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Між тим, стягувача або його правонаступника до участі у справі залучено не було.

Оскільки вирішення питання про заміну неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача вирішується на стадії розгляду справи судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень на вирішення питання про залучення належного відповідача у справі на стадії апеляційного перегляду.

За таких обставин підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко