Дата документу 07.06.2019
Справа № 334/163/19
Провадження № 2/334/1726/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова Оксана Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та зустрічним позовом ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова Оксана Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова Оксана Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив визнати за собою право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час смерті проживала у АДРЕСА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 5/9 часток квартири АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_1 .

У померлої ОСОБА_4 також був син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та у якого залишилась малолітня дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За заявами сторін у справі 02.10.2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою Оксаною Сергіївною було заведено спадкову справу № 37/2017.

Постановами від 13.12.2018 року приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової Оксани Сергіївни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на Ѕ частку 5/9 часток квартири АДРЕСА_3 .

Проте, постановою приватного нотаріуса Швецової О.С. від 13.12.2018 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Таким чином, з зазначених підстав у ОСОБА_1 виникла перешкода в набутті майнових прав на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 , яка за життя належала його матері па підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. за реєстровим № 2095 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.08.2003 року.

У зв`язку з тим, що вирішити вказане питання в позасудовому порядку не має можливості, позивач вимушений звертатися до суду з вказаним позовом.

05.03.2019 року від відповідачки ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її мати ОСОБА_3 , надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова Оксана Сергіївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який ухвалою суду від 21.03.2019 року було прийнято до свого провадження.

Позивачкою повністю визнаються та не заперечуються ті обставини, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 5/9 часток квартири АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_1 , а також те, що син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . - який є батьком позивачки за зустрічним позовом.

За заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 02.10.2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою Оксаною Сергіївною було заведено спадкову справу № 37/2017.

Постановами від 13.12.2018 року приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Швецової Оксани Сергіївни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на Ѕ частку 5/9 часток квартири АДРЕСА_3 .

Проте, постановою приватного нотаріуса Швецової О.С. 14.12.2018 року ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 відмовлено, у зв`язку з відсутністю у спадкоємиці правовстановлюючого документу на спадкове майно.

У зв`язку з наведеним, відповідачка за первісним позовом погоджується з доводами ОСОБА_1 що єдиним способом для набуття права власності на успадковане після смерті бабусі нерухоме майно є звернення до суду з відповідним позовом, у зв`язку з чим просить визнати за собою право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Разом з зустрічним позовом 05.03.2019 року ОСОБА_3 , яка є законним представником ОСОБА_2 , було подано заяву про визнання первісного позову в повному обсязі та про розгляд справи без її участі.

03.06.2019 року надійшла заява про визнання ОСОБА_1 зустрічного позову.

В судове засідання сторони не з`явились.

Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Швецова О.С. в судове засідання не з`явилась, на ухвалу суду від 21.03.2019 року надала копію спадкової справи №37/2017 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, еекрім випадків, встановлених частиною друго-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 . Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином ОСОБА_4 , що вбачається з свідоцтва про його народження серія НОМЕР_3 , та свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серія НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли 5/9 часток квартири АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_1 .

Належність ОСОБА_4 5/9 часток квартири АДРЕСА_3 підтверджується: свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_5 , виданого 03.12.2003 року Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, згідно якого ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині, належить квартира АДРЕСА_3 ; свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_5 на 2/9 частки квартири АДРЕСА_3 , виданого 07.07.2017 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С., реєстровий №1375.

Квартира АДРЕСА_1 належала за життя ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. за реєстровим № 2095 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.08.2003 року.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 (позивач0 і її онука за правом представлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ці обставини підтверджується матеріалами справи та визнаються сторонами.

02.10.2017 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової О.С. із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 37/2017.

На підставі постанов приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової О.С. від 13.12.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на Ѕ частку 5/9 часток квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до пункту 4.1 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок) затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Відповідно до пункту 4.8 глави 10 розділу II Порядку, частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Відповідно до пункту 4.12 глави 10 розділу II Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу II Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, і по посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до пункту 4.18 глави 10 розділу II Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_6 виявив відсутність правовстановлюючого документу на квартиру АДРЕСА_1 та, відповідно, не зміг надати його оригінал нотаріусу, відтак нотаріус постановою від 13.12.2018 року ОСОБА_1 та постановою від 14.12.2019 року ОСОБА_2 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у них правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності па об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця па спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідачами у справах про визнання прана власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Зазначені органи також можуть бути залучені до участі в справі в якості третіх осіб в порядку, передбаченому ч.2 ст.35 ЦПК України. Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського тину Української PCР доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме манно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Отже, на підставі викладеного єдиним способом для сторін у справі оформити успадковане після смерті спадкодавця ОСОБА_4 нерухоме майно є звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку, наявними в матеріалах справи доказами доведено, що сторони у справі прийняли спадщину відповідно до ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Шевцової О.С., що підтверджується матеріалами спадкової справи № 22/2017, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що позивачі не мають можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню і повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_7 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складення повного судового рішення - 17.06.2019.

Суддя: Турбіна Т. Ф.