Справа № 152/894/19
УХВАЛА

25 липня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/894/19

Провадження №2/152/378/19

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області про часткове визнання незаконним рішення виконавчого комітету, його скасування в цій частині та часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з означеним позовом до виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області про часткове визнання незаконним рішення виконавчого комітету, його скасування в цій частині та часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Шаргородської міської ради від 28.11.2001 року за №110 «Про оформлення права власності на будівлі Шаргородського райагробуду» в частині, що стосується гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати свідоцтво про право власності від 17.12.2001 року за № НОМЕР_1 , видане виконкомом Шаргородської міської ради, в частині, що стосується гуртожитку, який знаходиться за вказаною вище адресою.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що проживає в гуртожитку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується його паспортом.

28.11.2001 року виконкомом Шаргородської міської ради прийнято рішення за №110 «Про оформлення права власності на будівлі Шаргородського райагробуду», а 17.12.2001 року видано свідоцтво про право власності на ряд будівель і споруд, в тому числі на гуртожиток, в якому він проживає.

Вказані рішення та свідоцтво перешкоджають йому у використанні свого права, закріпленого у Конституції України, на приватизацію житла.

Вважає оспорювані рішення виконкому та свідоцтво про право власності протиправними, оскільки вони суперечать вимогам ст.127 Житлового кодексу, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ЗУ «Про приватизацію державного майна».

Крім того, відсутня така організація як «Шаргородський райагробуд» та ТОВ «Шаргородський райагробуд», які зазначені в оспорюваних ним рішенні та свідоцтві, тому із цієї підстави вони є протиправними, порушують його права як мешканця гуртожитку, у зв`язку із чим він змушений звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст.ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.185 ЦПК України).

Означена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч.4 ст.175 ЦПК України).

Частиною 4 ст.177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3 ст. 177 ЦПК України).

Так, позивачем ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначено місце його проживання чи перебування.

Зокрема, ОСОБА_2 зазначає своє місце проживання (перебування) на АДРЕСА_1 , в описовій частині позову зазначає своє місце проживання (перебування) на АДРЕСА_1 , а з доданого до позову паспорта позивача вбачається зареєстроване місце його проживання (перебування) по АДРЕСА_1 .

В порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено доказів на обґрунтування обставини про зміну найменування вулиць у м. Шаргород, зокрема, з найменування «Леніна» на «Соборна» або «Героїв Майдану».

Також, відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

ОСОБА_1 , в порушення вимог п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, не зазначено змісту позовних вимог, зокрема, способу захисту саме його порушених прав та інтересів, зокрема, яким чином оспорювань ним рішення виконкому Шаргородської міської ради та видане відповідачем свідоцтво про право власності порушує конкретно його права чи інтереси, оскільки, в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначає жодних обставин на підтвердження того, що він проживає у якійсь частині гуртожитку чи в цілому у приміщенні гуртожитку, та на яких правових підставах і з якого часу він вселений у гуртожиток і проживає у ньому.

Також, у порушення вимог п.п.6, 7, 8, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До того ж, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, ОСОБА_1 не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Так, згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

За статтями 1, 2 цього Закону, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина 2 статті 3 цього Закону містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 відсотка прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня становить 1921 гривню.

Частиною 3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У позові ОСОБА_1 заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру: 1) визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Шаргородської міської ради від 28.11.2001 року за №110 «Про оформлення права власності на будівлі Шаргородського райагробуду» в частині, що стосується гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) скасувати свідоцтво про право власності від 17.12.2001 року за №17, видане виконкомом Шаргородської міської ради, в частині, що стосується гуртожитку, який знаходиться за вказаною вище адресою.

Проте, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви не додано доказів про сплату позивачем судового збору за дві вимоги немайнового характеру, які слід сплатити у розмірі 0,4 відсотка прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Так, позивачем не доплачено судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру, яка має бути сплачена в розмірі 768,40 грн., оскільки додано квитанцію про сплату лише 704,80 грн., а також не сплачено судовий збір за другу позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 768,40 грн.

Відтак, вказана позовна заява, згідно з вимогами ст.185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області про часткове визнання незаконним рішення виконавчого комітету, його скасування в цій частині та часткове визнання недійсним свідоцтва про право власності залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали, шляхом подачі на виконання даної ухвали позовної заяви із виправленими недоліками в канцелярію Шаргородського районного суду і роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею 25.07.2019 року.

Суддя: