441/318/19 2/441/379/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2019 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого – судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Петрик-Ключник М.Є.

розглянувши відкрито у залі судового засідання у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

сторони в шлюбі з 11.08.2007р., мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 21.02.2019р. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось, він працює далекобійником, робота пов’язана із тривалими поїздками за кордон, тому між ними виникали негаразди та суперечки, через це покинув дружину і пішов проживати до батьків, спроби налагодити сімейні стосунки позитивних результатів не дали, він втратив до неї почуття любові, що відповідачка має іншого чоловіка, тому подальше збереження шлюбу недоцільне та суперечить його інтересам, просив розірвати шлюб.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з’явився, 19.03.2019р. подав заяву в якій позов підтримав, просив про розгляд справи у його відсутність (а.с.17).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з’явилась, 21.03. і 03.05.2019р. подала відповідно відзив на позов і заяву, у яких покликається про припинення подружніх стосунків з позивачем, що вона втратила до нього добрі почуття, має іншого чоловіка з яким має намір створити сім’ю, примирення неможливе, просила розірвати шлюб, справу розглядати у її відсутності (а.с.21-24).

Оскільки сторони в судове засідання не з’явились, просили про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Із змісту позову, із свідоцтва про шлюб і копії свідоцтва про народження убачається, що сторони в шлюбі з 11.08.2007р., мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживають окремо.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім’ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1, як видно із змісту позову та поданої до суду 19.03.2019р. заяви (а.с.17), просить про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що не любить відповідачку, що вона має іншого чоловіка, тому подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Відповідачка ОСОБА_2, як убачається із поданого до суду 21.03.2019р. відзиву на позовну заяву (а.с.21-22), теж просить про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що втратила до позивача добрі почуття, має іншого чоловіка з яким хоче створити сім’ю.

Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_2, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування сторін до збереження шлюбних відносин суперечитиме їх інтересам та порушуватиме їх права на особисту свободу, суд задоволює позов.

Наявність у сторін неповнолітньої дитини суд оцінює, як обставину, що заслуговує уваги, але з огляду на вищенаведене, не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд –

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3р.н., що зареєстрований 11.08.2007р. відділом РАЦС Городоцького РУЮ Львівської обл., актовий запис № 93 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.05.2019р.

Суддя: Українець П.Ф.