Справа № 132/949/19
Провадження № 22-ц/801/1259/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол М. П.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 рокуСправа № 132/949/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Рибчинського В.П., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Гуцола М. П. в м. Калинівка,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СВК Мрія» про визнання договору оренди землі недійсним, -

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» (далі - ТОВ «Лан-Агро») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СВК Мрія» (далі - ТОВ «СВК Мрія») про визнання договору оренди землі недійсним.

04 квітня 2019 року ТОВ «Лан-Агро» подано заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що відповідачі на даний час мають змогу в будь-який момент та необмежену кількість разів укладати та реєструвати правочини предметом яких буде користування земельною ділянкою відповідача-1 відповідачем-2 або будь-якою іншою особою крім позивача. Позивач буде змушений кожного разу збільшувати позовні вимоги, а можливо й подавати нові позовні заяви, що унеможливить здійснити ефективний спосіб захисту прав позивача в даній справі та в повній мірі виконати рішення суду (у разі задоволення позову) яке в свою чергу дає змогу поновити порушене право позивача, шляхом перенесення записів про зареєстроване право оренди за позивачем, щодо спірної земельної ділянки, із книги записів реєстрації договорів оренди до державного реєстру речових прав на нерухоме майно задля унеможливлення вчинення подвійних реєстрацій.

Виходячи з наведеного, ТОВ «Лан-Агро» просило :

1)заборонити державному реєстратору здійснювати дії щодо скасування державної реєстрації права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі б/н датованого 14 січня 2019 року укладеного між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ТОВ «СВК МРІЯ» (Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42038508), на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 0.9691 га., зареєстрованого державним реєстратором Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області 18 січня 2019 року, індексний номер 45167347, крім здійснення державним реєстратором дій пов`язаних з виконанням рішень суду у справі № 132/949/19 за позовом ТОВ "ЛАН-АГРО" (Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 36243791) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ТОВ «СВК МРІЯ» (Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42038508) про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 14 січня 2019 року;

2)заборонити державному реєстратору здійснювати дії щодо прийняття заяв від ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) та ТОВ «СВК МРІЯ» (Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42038508) та інших осіб, для державної реєстрації права оренди, в тому числі для державної реєстрації права користування земельною ділянкою на підставі договору емфітевзиса та будь-яких інших правочинів з яких виникає право оренди (користування), на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2 . площею 0.9691 га., крім заяв від ТОВ «ЛАН-АГРО» (Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 36243791) по вказаній вище земельній ділянці щодо внесення записів у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права оренди на підставі укладеного договору оренди землі № 243-2 між ТОВ «ЛАН-АГРО» (Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 36243791) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) датованого 02 лютого 2009 роком, який зареєстровано в Книзі записів 26.11.2012 року, за реєстраційним номером: 05985.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не наведено правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти півні дії. Не надано додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб. Крім того, заходи забезпечення позову, які позивач просить суд застосувати виходять за межі самого позову. Також суд дійшов висновку, що відсутня реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ТОВ «Лан-Агро»подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що запис про право оренди землі щодо оскаржуваного договору від 14 січня 2019 року за ТОВ «СВК МРІЯ» може бути скасований самими відповідачами й відповідно не буде що скасовувати позивачу, а відповідачами одночасно із записом про скасування права оренди за оскаржуваним договором може бути внесено в державний реєстр прав запис про реєстрацію права оренди на підставі іншого правочину за ТОВ «СВК МРІЯ» або іншою особою, що унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову ТОВ «Лан-Агро».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

16 липня 2019 року на адресу суду надійшла заява вх. № 6934 представника ТОВ «Лан-Агро» Мельника Ю. М. про розгляд справи за його відсутності, апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У даній справі, предметом спору є визнання договору оренди землі недійсним.

ТОВ «Лан-Агро» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову шляхом :

1)заборонити державному реєстратору здійснювати дії щодо скасування державної реєстрації права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі б/н датованого 14 січня 2019 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «СВК МРІЯ», на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 0.9691 га., зареєстрованого державним реєстратором Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області 18 січня 2019 року, індексний номер 45167347, крім здійснення державним реєстратором дій пов`язаних з виконанням рішень суду у справі № 132/949/19 за позовом ТОВ "ЛАН-АГРО" до ОСОБА_1 та ТОВ «СВК МРІЯ» про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 14 січня 2019 року;

2)заборонити державному реєстратору здійснювати дії щодо прийняття заяв від ОСОБА_1 та ТОВ «СВК МРІЯ» та інших осіб, для державної реєстрації права оренди, в тому числі для державної реєстрації права користування земельною ділянкою на підставі договору емфітевзиса та будь-яких інших правочинів з яких виникає право оренди (користування), на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_2 . площею 0.9691 га., крім заяв від ТОВ «ЛАН-АГРО» по вказаній вище земельній ділянці щодо внесення записів у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права оренди на підставі укладеного договору оренди землі № 243-2 між ТОВ «ЛАН-АГРО» та ОСОБА_1 датованого 02 лютого 2009 роком, який зареєстровано в Книзі записів 26 листопада 2012 року, за реєстраційним номером: 05985.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дотримався норм процесуального права та правомірно зазначив, що заходи забезпечення позову, які позивач просить суд застосувати, виходять за межі позовних вимог, також відсутня реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача.

Пленуму Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у підпунктах 1-4 постанови № 9 від 22.12.2016 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є по своїй суті вирішенням заявлених позовних вимог, що відповідно до статті 150 ЦПК України є недопустимим.

За таких обставин, з огляду на підстави, мету, суть забезпечення позову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» залишити без задоволення.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис В. П. Рибчинський

Підпис Т. О. Денишенко

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Текст постанови складено 17 липня 2019 року.