Справа F 304/334/19
Провадження F 2/304/197/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
з участю секретаря судового засідання – Гавій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/334/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі ОСОБА_3 сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Ще з 2005 року подружнє життя у сторін не складається, протягом останніх десяти років відносини між ними погіршувалися, що в кінцевому рахунку призвело до фактичного їх припинення. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2005 року з відповідача навіть було стягнуто аліменти на утримання дітей. Так, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, що виникають у неї та дітей, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними систематично виникають сварки, свідком яких нерідко стають їх діти, що відповідно погано впливає на їх психічний стан та кожного разу спричиняє усім їм душевні страждання. На даний час між ними також припинено ведення спільного господарства, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Тому просить розірвати шлюб між ними та вирішити питання щодо місця проживання дітей.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з’явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з’явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у виконкомі Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 15, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-ФМ № 041866, видане виконкомом Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 20 жовтня 2001 року (а. с. 5).
Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, а саме син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується відповідними свідоцтвами про народження серії 1-ФМ № 138874 та серії №І-ФМ № 017318, виданими виконкомом Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської 02 січня 2003 року та 22 липня 2005 року відповідно (а. с. 10, 11).
Як вбачається з рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2005 року, копія якого міститься у матеріалах справи, з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття (а. с. 12).
Відтак судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім’я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а також інтересам їх неповнолітніх дітей.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Тому, керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112 СК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 206 ч. 4, 200 ч. 4, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу — задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 20 жовтня 2001 року у виконкомі Тур'я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 15, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 — розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Стегура».
Дітей, а саме сина – ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати при матері – ОСОБА_1.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Головуючий:

ОСОБА_7