Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/601/19

номер провадження 2/695/717/19

17 липня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого, серед іншого, входить земельна ділянка площею 0,0506 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Позивач наполягає, що оскільки його батько протягом останніх трьох років свого життя тяжко хворів, то позивач здійснював за ним догляд та фактично проживав разом із ним, без реєстрації місця проживання. Після смерті свого батька позивач продовжував користуватися майном останнього, а оскільки інші спадкоємці ОСОБА_2 відсутні, то він вважав, що спадщину після смерті свого батька прийняв у повному обсязі.

У подальшому позивач вирішив належним чином оформити свої спадкові права, однак не може цього зробити, оскільки позивачу, як спадкоємцю необхідно встановити факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, окрім того спадкодавець ОСОБА_2 отримавши зазначену вище земельну ділянку в спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 не переоформив на себе Державний акт на право власності на земельну ділянку, а тому позивач не має можливості оформити спадкове майно в позасудовому порядку.

За таких обставин позивач був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву відповідно до якої розгляд справи просив проводити за його відсутності, на задоволення позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача Золотоніської міської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, відповідно до якої відповідач проти позову не заперечує, просить суд справу розглянути за відсутності свого представника.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить із наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії НОМЕР_2 від 24.03.1971 року) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьком зазначений ОСОБА_2 .

Згідно з даними довідки №34, виданої головою квартального комітету №26 від 30.01.2019 року, ОСОБА_1 в період з 2010 року по 2013 рік фактично проживав разом із своїм батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначена обставина також стверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 від 17.07.2019 року та ОСОБА_5 від 17.07.2019 року, які досліджені судом та сумнівів у собі не викликають.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі вказаного вище, з урахуванням наведених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позивачем доведено факт його спільного, постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_3 від 25.05.2013 року) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нормами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки за свого життя ОСОБА_2 заповіту не склав, то після його смерті відкрилася спадщина за законом на все майно померлого, яке успадкував його син, як спадкоємець першої черги, яку він прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим позивач не має можливості належним чином оформити свої спадкові права.

Так із листа приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області, Співак М.А. від 25.01.2019 року за №35/01-16, вбачається, що ОСОБА_2 отримав у спадок земельну ділянку, площею 0,0506 га, яка належала ОСОБА_3 , однак новий державний акт на вказану земельну ділянку не отримав та також помер, а тому позивач не має можливості належним чином оформити свої спадкові права відносно вказаної земельної ділянки.

Разом із тим судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка, площею 0.0506 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_4 , що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (серії НОМЕР_5 ).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.06.2009 року, виданого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за №1629, після смерті ОСОБА_3 його син, ОСОБА_2 успадкував земельну ділянку площею 0.0506 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_4 .

Відповідно до загальних норм закріплених в ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_6 набув відповідних прав на зазначене спадкове майно, хоча в подальшому належним чином і не переоформив його у встановленому законом порядку.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник земельної ділянки помер, тому позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцями, які подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином мають право на спадщину.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач по справі позовні вимоги визнав повністю, будь-яких доводів на спростування заявлених позивачем доводів до суду не надав.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином судом встановлено, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_2 та має право на спадкування майна останнього.

Окрім того суд бере до уваги і ту обставину, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який був успадкований позивачем після смерті свого діда ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.06.2009 року, знаходиться на зазначеній вище земельній ділянці, а сам спадкодавець, ОСОБА_2 фактично проживав у будинку позивача та був там зареєстрований.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька, який в свою чергу належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька, а оскільки правовстановлюючий документ про набуття ним зазначеного спадкового майна відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст., ст. 10, 76,

ст., ст. 264, 265 ЦПК України ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт спільного сумісного проживання спадкоємця ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2010 року по день смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іден. код НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку, площею 0,0506 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.