ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1244/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/21492/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2019 року (суддя Мазурок О.В., повне судове рішення складено 05 квітня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначала, що їй на праві приватної власності належить офіс з влаштованим окремим виходом загальною площею 46,7 кв.м. в буд . АДРЕСА_2 . 05 квітня 2011 року та 02 червня 2014 року між сторонами був укладений договір оренди приміщення №2 та договір оренди приміщення №3 відповідно. Позивачка вказувала, що після того, як відповідач повідомив її про розірвання договору, нею був здійснений огляд приміщення і встановлено, що офіс перебуває в неналежному стані, проте АТ «А-Банк» відмовився проводити ремонтні роботи для приведення приміщення в належний стан. На замовлення ОСОБА_1 було проведено ремонт вказаного приміщення на суму 45101,10 грн. Як зазначала позивачка, внаслідок неналежної експлуатації приміщення вона не могла використовувати його за прямим призначенням та здавати в оренду, внаслідок чого втрачала прибутки; проведення ремонтних робіт спричинило нервові переживання та доставило їй дискомфорту, тому вважає, що їй була спричинена моральна шкода, яку оцінює в 10000 грн. Зважаючи на викладене позивачка просила суд стягнути з АТ «А-Банк» на її користь матеріальну шкоду за проведення ремонтних робіт в сумі 45101,10 грн., невиплачену орендну плату за січень 2018 року у розмірі 7705,50 коп. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 45101 гривню 10 копійок матеріальної шкоди, 7705 гривень 50 копійок невиплаченої орендної плати, 2000 гривень моральної шкоди та 967 гривень 43 копійки сплаченого судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду АТ «А-Банк» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Апелянт вказує, що Банк направляв на адресу позивачки лист щодо передачі приміщення, однак відправлення отримано не було і повернулося до Банку. Апелянт вважає, що в наданих позивачкою до позову доказах не міститься жодних аргументів щодо зміни стану приміщення з моменту його отримання орендарем на момент його повернення. Крім того, подані позивачкою документи не містять інформації стосовно причини проведення вказаного ремонту. Апелянт вказує, що ТОВ «8Н КЮ ЗЕТ Абсолют», до якого ймовірно зверталася позивачка не має права проводити експертизу (надавати висновок спеціаліста) щодо технічного стану будівель чи спричинення шкоди. Разом з тим, апелянт зазначає, що позивачкою не надано суду доказів проведення вказаного ремонту та сплати нею зазначених послуг будівельної компанії. Банк посилається на те, що законом не передбачено стягнення моральної шкоди за договором оренди та і в умовах укладеного між сторонами договору таке зобов`язання відсутнє. Зважаючи на викладене, Банк просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 погоджується із висновками суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Позивачка зазначила, що відповідальність за шкоду, заподіяну майну позивача в договірних правовідносинах повинна бути покладена на відповідача, який є наймачем приміщення, оскільки останній не забезпечив утримання об`єкта, переданого в оренду відповідно до чинного законодавства.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів про повернення ОСОБА_1 орендованого приміщення у відповідності із вимогами законодавства та договору оренди 05 січня 2018 року; не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості ремонтних робіт; та несплата орендарем орендної плати і понесену вартість ремонтних робіт, що призвели до моральних страждань, їх тяжкість та тривалість є підставою для стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Проте, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Так, згідно положення ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить офіс з влаштованим окремим виходом загальною площею 46,7 кв.м. по АДРЕСА_2 (а.с.35).

05 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» було укладено договір № 2 оренди приміщення, згідно п.1.2., п. 2.2 та п.8.1 якого приміщення, що передається в оренду знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , має загальну площу 46,7 кв.м.; орендна плата підлягає сплаті до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим із розрахунку 165,00 за 1 кв.м., всього 7705,50 грн. Та договір набуває чинності з 02 вересня 2011 року і діє до 01 серпня 2014 року. У разі, якщо не пізніше 1 місяця до закінчення дії Договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу сторону, він вважається продовженим на тих самих умовах на строк, встановлений при укладенні Договору (а.с.12-14).

Згідно Акту до договору №1 оренди приміщення від 05 квітня 2011 року орендодавець ОСОБА_1 прийняв, а орендар АТ «А-Банк» передав згідно договору оренди приміщення від 05 квітня 2011 року приміщення площею 46,7 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 в належному стані (а.с.15).

02 серпня 2014 року ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» уклали Договір оренди приміщення №3 (надалі Договір №3), згідно п. 1.2., п. 2.2. та п. 7.1. якого приміщення, що передається в оренду знаходиться за адресою АДРЕСА_2 має загальну площу 46,7 кв.м.; орендна плата підлягає сплаті до 25 числа поточного місяця за поточний місяць, із розрахунку 165,00 за 1 кв.м., всього 7705,50 грн. за перший місяць оренди, податок на додану вартість не передбачений. Цей договір укладається з 02 серпня 2014 року по 30 червня 2017 року. У разі якщо не пізніше 1 місяця до закінчення дії Договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу сторону, він вважається продовженим на тих самих умовах на строк, встановлений при укладенні Договору (а.с.50-52).

Згідно п. 7.2. Договору №3 після підписання договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу (а.с.63-68).

Відповідно до Акту до Договору №3 оренди приміщення від 02 серпня 2014 року орендодавець ОСОБА_1 передав, а орендар АТ «А-Банк» прийняв згідно до договору №3 оренди приміщення від 02 серпня 2014 року приміщення площею 46,7 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_2 і в результаті огляду та перевірки сторони дійшли згоди, що приміщення передано в належному стані (а.с. 53).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно п. 4.1.9. Договору № 3 орендар має право відмовитись від договору оренди у будь-який час, письмово попередивши про це орендодавця за 1 (один) місяць. При цьому, орендар направляє орендодавцеві письмове повідомлення про свою готовність передати орендоване приміщення й підписати акт приймання-передачі. У разі, якщо протягом 1 місяця з моменту відправлення такого письмового повідомлення, орендодавець не відповідає на нього або не мотивовано ухиляється від прийняття приміщення, воно вважається переданим з наступного дня після збігу місячного строку з моменту попередження.

Встановлено, що 04.12.2017 року АТ «А-Банк» на виконання вимог п. 4.1.9. Договору № 3 направило лист ОСОБА_1 щодо розірвання Договору оренди № 3 від 02.08.2014 року з 05.01.2018 року, який був отриманий позивачем 05.12.2017 року.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с. 54), що узгоджуються із позицією ОСОБА_1 , викладеною у позовній заяві, відповідно до якої позивачка посилалася на те, що вона 05.12.2017 року на прохання працівника відповідача про ознайомлення із листом щодо розірвання договору оренди була присутня у орендованому приміщенні, відмовилася підписати акт прийому - передачі приміщення від 05.01.2018 року та вказала орендарю на недоліки приміщення: не зняті кондиціонери та не зафарбований логотип (а.с. 9-11). Разом з тим, позивачем при подачі позову було надано копію листа АТ «А-Банк» від 04.12.2017 року №Э.АВ.0.0.0.0./1-9700 щодо розірвання договору оренди (а.с.16).

Також встановлено, що 05 лютого 2018 року АТ «А-Банк» направлено позивачу лист з інформацією про звільнення орендованого приміщення та через відсутність зворотнього зв`язку з орендодавцем направлено ключі від орендованого приміщення (а.с.55), що підтверджується експрес-накладною №100 2915 1186 ТОВ «Нова Пошта», проте відправлення за зазначеною експрес-накладною було повернуто АТ «А-Банк» (а.с. 56, 57).

З огляду на те, що позивачка у місячний строк з дня відправлення листа АТ «А-Банк» не відповіла на нього та не з`явилася на прийняття приміщення, відтак приміщення вважається переданим з 06 січня 2018 року (п. 4.1.9 Договору № 3).

Тому судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з АТ «А-Банк» орендної плати за січень 2018 року в розмірі 7705,50 грн. і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Також, оцінюючи посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції при стягненні із відповідача матеріальної шкоди за проведення ремонтних робіт в сумі 45101,10грн. порушено норми матеріального та процесуального права, судова колегія вважає їх такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно п. 4.2.6 Договору № 3 орендар зобов`язується повернути приміщення орендодавцеві у стані, в якому приміщення одержане, з урахуванням нормального зносу.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальними підставами для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди: в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана: г) вина.

Отже, необхідною передумовою для задоволення позовної вимоги про стягнення шкоди, пов`язаних з погіршенням речі, переданої в найм, є наявність усіх чотирьох умов складу правопорушення.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

На думку судової колегії, позивачем в порушення вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності шкоди, а саме зміни стану приміщення з часу його отримання орендарем 02.08.2014 року на дату його повернення 05.01.2018 року.

Так, апеляційний суд вважає, що зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва (ремонт АДРЕСА_2), що включає в себе вартість та обсяг ремонтних робіт, перевірку електромеханічних мереж, доставку інструменту на об`єкт, доставка матеріалу, вивіз будівельного сміття, прибирання приміщення, встановлення та доставка риштувань, прибуток та загальновиробничі витрати, кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій (АВ) (а.с. 114 - 125) та фототаблиці приміщення по АДРЕСА_2 після звільнення його АТ «А - Банк» (а.с. 77-92, 104-113) не підтверджують погіршення об`єкту оренди з часу його отримання АТ «А-Банк» 02.08.2014 року на дату його повернення 05.01.2018 року.

Судова колегія вважає, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження наявності таких умов складу правопорушення, як шкоди, протиправної поведінки заподіювана шкоди та причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою відносно погіршення об`єкту оренди з часу його отримання орендарем до дати його повернення орендодавцю.

А тому відсутні підстави для стягнення із АТ «А - Банк» на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 45101,10грн. і оскаржуване рішення суду в цій частині не відповідає вимогам закону.

Також заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права при вирішенні питання про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Встановлено, що стягуючи з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та відмовляючи у стягненні 8000грн. моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення прав ОСОБА_1

Судова колегія вважає, що оскільки у АТ «А-Банк» відсутні зобов`язання щодо сплати орендної плати за січень 2018 року та ОСОБА_1 не доведено факту спричинення їй матеріальної шкоди, тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи викладене, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню сплачений АТ «А-Банк» судовий збір в розмірі 2114,40 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 березня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, ) 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк