П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 липня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду постановлену 18 червня 2019 року головуючим суддею Придачук О.А. про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Закарпатського обласного українського музично-драматичного театру імені братів Юрія - Августина та Євгена Шерегіїв про стягнення суми, невиплаченої під час звільнення, -

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Закарпатського обласного українського музично-драматичного театру імені братів Юрія - Августина та Євгена Шерегіїв про стягнення суми, невиплаченої під час звільнення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року даний позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції послався на те, що позивач повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час і місце розгляду був повідомлені належним чином.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Подібна норма міститься і в ч.5 ст. 223 ЦПК України.

Таким чином, суд вправі залишити позов без розгляду лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судові засідання. Тобто в два судові засідання підряд.

Згідно ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Частинами 1, 2 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

З аналізу даної норми слідує, що доказом належного повідомлення сторони про час і місце судового розгляду є розписка про одержання судової повістки.

В матеріалах справи наявні дві рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які датовані 20.04.19р. і 11.05.19р. (а.с. 188, 190). Але з даних рекомендованих повідомлень неможливо встановити, що саме було вручено ОСОБА_1 Якщо вважати, що він отримав судову повістку на 18.06.2019 року то і при цьому такий надав суду заяву, яка датована 14.06.19р. про перенесення судового розгляду, так-як стан його здоров`я не дозволяє йому приймати участь в судовому засіданні.

З протоколу судового засідання від 18.06.2019 року не вбачається, що суд розглядав дану заяву позивача про відкладення судового розгляду і прийняв по цьому питанню відповідне протокольне рішення згідно ст. 223 ЦПК України, (а.с. 192).

Слід зазначити, що в матеріалах справи з аркушу 147 по аркуш 155 відсутні докази належного повідомлення позивача про судове засідання яке було призначено на 21.03.2019 року. Та не дивлячись на це протокол судового засідання від 21.03.2019 року містить зазначення про те, що позивач повідомлений, (а.с. 156). Але докази цього в справі відсутні. А тому, посилання суду на наявність доказів такого повідомлення є помилковим, оскільки відповідна розписка відсутня в матеріалах справи.

Виходячи з системного аналізу даних обставин в сукупності з наявними у справі доказами вбачається, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року про залишення заяви без розгляду скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 26 липня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді