Справа F463/3447/19
Провадження F2/463/1216/19
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

14 травня 2019 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Прошляк В.-А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», третя особа: ОСОБА_2 про заборону вчинення дій у порядку ч.2 ст.386 ЦК України,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про заборону реалізації нерухомого майна- номер лоту: 344667 (уцінено лот F292200), найменування лоту: «шести кімнатна квартира заг.пл. 138,4 м.кв. що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Садівнича, 27/36», місцезнаходження майна: Львівська область, м. Львів, вул. Садівнича, 27/36, організатор торгів: Державне підприємство «Сетам» - за заниженою стартовою ціною, а саме F 1 780 000, 00 гривень.

Крім того, позивач в порядку забезпечення позову просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: зупинити реалізацію арештованого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою:м. Львів, вул. Садівнича, 27/36 до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду даної цивільної справи.

Дану заяву мотивує тим, що між сторонами існує спір щодо реалізації нерухомого майна на електронних торгах, а тому у випадку проведення електронних торгів та оформлення їх результатів у спосіб передбачений Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим Міністерства юстиції України від 29.09.2016 F2831/5, існує очевидна небезпека заподіяння значної шкоди правам, свободам та інтересам позивача та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, адже задоволення позову по даній справі в повному обсязі за таких обставин не слугуватиме обовFязковою підставою для визнання недійсними результатів повторних електронних торгів з реалізації квартири F36 за адресою:м. Львів, вул. Садівнича, 27. У звFязку з цим, просить заяву задоволити.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Виходячи із змісту ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року F 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 р., прийнятій за результатами розгляду справи F6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд не погоджується з доводами позивача про необхідність вжиття вказаних заходів забезпечення позову з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, реалізації квартири F36 за адресою Львівська область, м. Львів, вул. Садівнича, 27, здійснюється в порядку виконання рішень суду про стягнення боргу з позивача, отже у разі задоволення клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації майна, це призведе до зупинення виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року F 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином суд приходить до висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову F відмовити.

Ухвала суду складена та підписана суддею F 14 травня 2019 року.

Ухвала суду у відповідності до ст.261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пFятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя Жовнір Г.Б.