Номер провадження: 22-ц/813/116/19
Номер справи місцевого суду: 522/2852/16-ц
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С.Й.
Доповідач Калараш А. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м. Одеса

Справа №522/2852/16-ц

Провадження №22-ц/813/116/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Нікітіної С.Й. 21 липня 2016 року в м. Одесі,

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що після розірвання 30.09.2015 року шлюбу між сторонами, відповідач перешкоджає позивачу в спілкуванні з їх спільною дитиною - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки спірне питання у позасудовому порядку вирішити неможливо, позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_4, шляхом встановлення його систематичних побачень з дитиною, щотижнево: кожної суботи з 10.30 до 13.30 години, кожної неділі з 16.00 до 18.30 години, а також у святкові дні за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2016 рокуу справі №522/2852/16-ц та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи та не врахував відсутність об'єктивних доказів неможливості побачень батька з сином у відсутності матері дитини.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що вік дитини не дозволяє побачення батька з дитиною без присутності матері.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна.

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с.6/.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано /а.с. 7/.

Дитина проживає з матір'ю.

Батько дитини наполягає на визначення його зустрічей з сином у відсутності матері дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/1281 від 08.10.2015 року мати дитини не заперечує проти зустрічей батька з сином в її присутності. Цим висновком визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною щосуботи з 17.00 до 20.00 години та щонеділі з 17.00 до 20.00 години, у присутності матері, у святкові дня та дні народження за попередньою домовленістю батьків / а.с. 36-37/.

За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статті 3, статті 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до частини 2 статті141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, ст. 157 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до положень ч .2 ст. 159 СК України, суд, визначаючи способи участі одного з батьків у вихованні дитини, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення цієї справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами ; висновками експертів; показаннями свідків.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При відсутності доказів того, що побачення батька з сином у відсутності матері дитини буде суперечити інтересам дитини, суд першої інстанції не мав правових підстав для відмови у позові.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Матеріали справи не містять доказів того, що спілкування батька з сином без присутності матері зашкодить нормальному розвитку дитини та буде суперечити саме інтересам дитини, таких доказів не надано і в апеляційному суді.

Враховуючи також відсутність об'єктивних доказів неможливості побачень батька з сином без присутності матері також у висновку №01-11/1281 від 18.10.2015 року Ради опіки та піклування Приморської РА ОМР та ненадання таких доказів відповідачкою, враховуючи вік дитини, який дозволяє проведенню спілкування сина з батьком у відсутності матері, колегія суддів не погоджується з даним висновком опіки та піклування Приморської РА ОМР та вважає необхідним відступити від висновку .

При встановленні порядку та способу участі батька у вихованні сина ,колегія суддів враховує також право дитини на відпочинок та право дитини проводити вихідні дні з матір'ю.

Колегія суддів, з врахуванням того, що батьки мають рівні права у спілкуванні та проведення відпочинку з дитиною, з врахуванням того, що малолітній син проживає окремо від батька- з матір'ю, вважає можливим участь батька у вихованні сина шляхом встановлення батькові систематичних побачень з дитиною: кожної другої та четвертої суботи з 10.30 годин до 13.30 години, кожної першої та третьої неділі з 16.00 годин до 18.30 годин, а також у святкові дні - за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково відмовив у задоволенні позову,чим порушив право батька на спілкування з сином,яке підлягає захисту.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, враховуючи інтереси дитини та батьків, принцип поваги до особистого життя та раціонального використання вільного часу дитини та батьків, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , а рішення суду першої інстанції - скасуванню та ухваленню нового рішення, оскільки судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, які мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2016 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Ради опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_4 шляхом встановлення його систематичних побачень з дитиною: кожної другої та четвертої суботи з 10.30 годин до 13.30 години, кожної першої та третьої неділі з 16.00 годин до 18.30 годин, а також у святкові дні - за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26.02.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду

А.А. Калараш

О.М. Таварткіладзе

С.О. Погорєлова