КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Лісовська О.В.
Єдиний унікальний номер справи № 754/1465/18
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9162/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Савченка С.І., Фінагеєва В.О.

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про захист права власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до суду .

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ТОВ ФК « Дніпрофінансгруп». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято 05 березня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації», про що зазначив у своїй заяві про забезпечення позову позивач .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили.

Представник відповідача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» 03 травня 2019 року звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку із тим, що рішення по даній справі набрало законної сили.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року задоволено заяву . Скасовано заходи забезпечення позову, (скасовано арешт накладений на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп») вжиті відповідно до ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року .

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. У скарзі зазначав, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, розглянув справу у його відсутність, не повідомивши його про день та час розгляду справи.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 18 липня 2019 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від апелянта не надходило. Заяв , клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що апелянт, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, доказів поважності неявки сторони суду не надав, тому колегія суддів вважає, що неявка апелянта не може бути визнана судом поважною.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом про захист права власності натне рухоме майно , а саме заборони ТОВ ФК « Дніпрофінасгруп» протягом дії Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», примусово стягувати (відчужувати без його згоди) квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки . ( т.1 а.с. 1-5) .

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ТОВ ФК « Дніпрофінансгруп» (т.1 а.с. 95-97).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (т.1 а.с. 216-222).

Постановою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили ( т.2 а.с. 18-21).

Представник відповідача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» 03 травня 2019 року звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку із тим, що рішення по даній справі набрало законної сили (т.2 а.с. 25).

Враховуючи, що вжиті судом заходи про забезпечення позову обмежують права власника, ТОВ ФК « Дніпрофінансгруп» здійснювати розпорядження належним йому майном, рішення суду набрало законної сили, висновок суду про скасування заходів забезпечення позову відповідає вимогам ст. 158 ЦПК України .

Посилання апелянта на ту обставину , що він не був повідомлений про день та час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову , а відтак ухвала постановлена з порушенням процесуального законодавства , є безпідставними .

Згідно із ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справ.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність в обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги .

Відповідно до ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права , бути законним і обґрунтованим ,

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону . Висновок суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку , вимогам норм процесуального права не суперечить.

Враховуючи ,що судом відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про захист права власності на нерухоме майно , а саме заборони ТОВ ФК « Дніпрофінасгруп» протягом дії Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», примусово стягувати (відчужувати без його згоди) квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки , на забезпечення якого був накладений арешт на квартиру , підстави для залишення в силі заходів забезпечення позову у вигляді накладеного судом арешту , на даний час відсутні . Наявність арешту порушує права власника квартири , передбаченого ст. 321 ЦПК України .

Доводи апелянта, що він не був повідомлений про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову не впливають на правильність висновку суду першої інстанції ,щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 376 ЦПК України порушенням норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення , якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи .

Норма статті 158 ЦПК України не містить будь-яких вказівок щодо необхідності виклику осіб , які приймають участь у справі , для розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову. Крім того , слід зауважити , що відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України ,заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи .

Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Sutyazhnik v. Russia» від 29 липня 2009 року, « Esertas v. Lithuania» від 31 травня 2012 року зазначав ,що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності . Не має потреби скасовувати правильне по суті рішення суду лише заради правового пуризму . Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Верховного Суду від 21 березня 2018 року ( справа № 235/3619/15-ц , провадження № 14 -11 цс 18) .

З набранням законної сили рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 ,підстави для забезпечення позову відпали, тому суд дійшов вірного висновку про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин ухвала суду є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року

залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 25 липня 2019 року.

Головуючий

Судді