Справа № 573/1172/19
Номер провадження 6/573/25/19
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля подання старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко Ксенії Миколаївни про привід боржника,

в с т а н о в и в :

05 липня 2019 року старший державний виконавець Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Зуєнко К. М. звернулася до суду з поданням про оголошення приводу боржника. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Білопільському РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження №4801269 з примусового виконання виконавчого листа №591/99/15, виданого Зарічним районним судом м. Суми 30 січня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 53 414 грн. 50 коп. В ході проведення виконавчих дій майно та кошти, на які можливо звернути стягнення у боржника не виявлені. За останнім зареєстрована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку на підставі постанови державного виконавця Білопільського РВ ДВС зареєстровано обмеження. Посилаючись на те, що при проведенні виконавчих дій інформація відносно ОСОБА_1 у органах ДФС виявлена не була, пенсію останній не отримує, постановою державного виконавця зареєстровано обтяження на майно боржника, кошти на його рахунках у банках відсутні, за викликом до ДВС не з`являється, державний виконавець просить оголосити привід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання представник Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує (а. с. 19-20).

Таким чином, суд розглядає справу без участі представника районного відділу державної виконавчої служби, за наявними у справі доказами, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 30 липня 2015 року на примусовому виконанні у Білопільському РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження №48301269 з примусового виконання судового наказу, виданого Зарічним районним судом м. Суми 26 лютого 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 13 січня 2015 року (а. с. 3-4).

З доданих до подання матеріалів вбачається, що 26 квітня 2018 року на підставі постанови державного виконавця Білопільського РВ ДВС до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис за №25907156 про арешт належної боржнику на праві власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також накладено арешт на рахунки ОСОБА_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 7, 10).

Разом з цим, в ході проведення виконавчих дій встановлено, що у Пенсійному фонді України та Державній фіскальній службі інформація відносно боржника відсутня (а. с. 12-13).

Відповідно до викликів державного виконавця від 19 липня 2018 року та 13 червня 2019 року, ОСОБА_1 викликався до Білопільського РВ ДВС відповідно на 09 годину 30 хвилин 31 липня 2019 року та на 10 годину 24 червня 2019 року (а. с. 5-6).

З реєстру відправки та квитанції вбачається, що 16 червня 2019 року направлявся лист на адресу ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 області (а. с. 14-15).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Тобто, з наведеного вище слідує, що перш ніж звертатися до суду, державний виконавець повинен самостійно вжити заходів щодо ефективного примусового виконання судового рішення.

В той же час матеріали подання не містять доказів того, що державним виконавцем вживались всі заходи по належному виконанню виконавчого листа, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а також доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні, що розуміється як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, певні події тощо).

Суду не надано достатніх і достовірних доказів, підтверджуючих факт ухилення боржника від явки до відділу державної виконавчої служби. Крім реєстру та квитанції за 16 червня 2019 року про відправку боржнику листа, суду не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у поданні, щодо належного повідомлення боржника про необхідність явки до відділу ДВС. В той же час вказані реєстр та квитанцію суд вважає неналежним доказом, оскільки з них не вбачається, що саме направлялося боржнику та чи отримане ним вказане поштове відправлення.

Також матеріали справи не містять також доказів надсилання та отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 липня 2015 року, що б свідчило про те, що йому взагалі відомо про відкриття виконавчого провадження.

Суд може прийняти рішення про привід боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо. Тобто, державний виконавець зобов`язаний перевірити всі наявні в нього відомості щодо місцезнаходження боржника.

В той же час матеріали справи не містять жодних доказів того, що державним виконавцем вживалися заходи для встановлення місця проживання боржника.

За таких обставин, суд вважає передчасним вирішення питання про привід боржника, оскільки в обґрунтування подання суду не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, а також докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, а тому в задоволенні подання належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260, 261, 438 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко Ксенії Миколаївни про привід боржника відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: