Справа № 182/7037/18
Провадження № 2/0182/415/2019
10.07.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданнні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, спричинених їй в результаті неправомірних дій відповідача.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 08.03.2018 року вона знаходилась у своєму будинку на кухні. Разом з нею знаходились її подруги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Близько 18:45 год. вона почула, що у вікно хтось постукав. Вона виглянула та побачила, що під вікном стоїть ОСОБА_5 . Коли вона відчинила двері та впустила її у коридор, то зрозуміла, що остання знаходилася у нетверезому стані. ОСОБА_5 спочатку просила, а потім вимагала у неї пляшку горілки. На це прохання вона їй відмовила та попросила піти. При цьому, вона побачила, що у дворі стоїть ОСОБА_2 . Він також перебував у нетверезому стані. Побачивши, що ОСОБА_5 виходить з її будинку без горілки, ОСОБА_2 підняв камінь, кинув їй у вінко та розбив його. При цьому, він голосно висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Усі ці події відбувались при її подругах. Того ж вечора вона звернулася до дільничного інспектора із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Заяву було прийнято та зареєстровано за № 6377. Листом начальника Нікопольського ВГІ ГУНП у Дніпропетровські області № 49/8513 від 02.04.2018 року їй було повідомлено, що за фактом перевірки її звернення, відомості, які містяться у її заяві, не можуть бути внесені до ЄРДР у звязку із відсутнітю ознак кримінального правопорушення. Наступного дня вона запросила майстра для заміни розбитого у вікні скла. Але він сказав їй, що поміняти скло неможливо, оскільки будівля та віконні рами старі. Тому при спробі заміни скла може тріснути вся віконна рама. Тому вона була вимушена замінити вікно повністю. Вона звернулася до ФОП ОСОБА_7 за такою послугою. Він повідомив, що варстість виготовлення та встановлення такого вікна складатиме 3 200,00 грн. Так як для неї така сума є суттєвою, вона спробувала вирішити це питання із ОСОБА_2 мирним шляхом. Але він відмовився що-небудь робити. При цьому, нецензурно лаявся та погрожував їй. Тому вона була вимушена оплачувати заміну вікна самотужки. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 бачили, що саме відповідач каменем розбив скло у її будинку. Тому вважає, що обов`язок відшокдувати завдану їй шкоду лежить саме на ОСОБА_2 . Крім матеріальної шкоди, діями відповідача їй також спричинена і моральна шкода. Вона полягає в тому, що ОСОБА_2 без будь-якої причини знищив належне їй майно, голосно висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Вона не могла довго замінити вікно, оскільки є пенсіонеркою і сума у 3 200,00 грн. є для неї значною. Крім того, питання про заміну вікна вирішувалося впродовж майже 2-х місяців. Це була ще досить холодна пора року, вона вимушена була значно більше опалювати свій будинок, бо тепле повітря виходило назовні через розбите вікно. Весь цей час вона боялася залишити будинок, оскільки хтось міг скористатися розбитим вікном та проникнути до її домоволодіння. Вважає, що протиправними діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у 1 000, 00 грн. На усунення завданої її майну шкоди вона витратила 3 200,00 грн., про що нею наданий товарний чек. Завдану моральну шкоду оцінює у 1 000,00 грн. За таких обставин звернулась до суду і просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 3 200,00 грн., завдану пошкодженням належного їй майна, та моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.А також стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму грошей в розмірі 704,80 гри., сплачених нею в якості судового збору за подачу позову до суду.
Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що позивачем в порушення ст.76-80 ЦПК України, не надано доказів, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), зазначених у позовній заяві. Так, на підтвердження вартості заміненого позивачем вікна, до позовної заяви надано товарний чек ФОП Кругляк від 15.05.2018 року, де зазначено вікно ПВХ, 1 шт, ціна - 3 200 грн. Вважає, що зазначений товарний чек не є належним і допустимим доказом того, що саме позивачка є покупцем цього вікна ПВХ та того, що саме позивачка оплатила зазначену у ньому вартість вікна ПВХ. У самому товарному чеці не зазначено ім`я покупця або інших персональних даних, які б чітко вказували на те, чи дійсно позивачка стала власником цього вікна. Крім того, в позовній заяві жодним чином не вказано, і докази цього відсутні, що вікно, на яке видано товарний чек встановлено у будинку позивача. Позивач зазначає, що встановлення вікна ПВХ було здійснено, оскільки, зі слів невідомого майстра, поміняти розбите скло неможливо, і саме тому прийшлося купувати нове. Вважає, що це твердження є голослівним, оскільки не підтверджується жодним документом, відсутній будь-який експертний висновок, щодо неможливості відремонтувати вікно, та заміна вікна відбулася із власної ініціативи позивача. Найняті ним майстри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодилися відремонтувати зазначене вікно, але позивач їх не допустила до роботи з приводу чого він неодноразово телефонував дільничному поліції Лісничому, який може це підтвердити. Крім того, не зрозуміло, що слугувало підставою для намагання стягнути з нього моральну шкоду у 1 000 грн, яку він ніколи позивачу не завдавав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності та інше. Відповідно, у позовної заяви в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В позовній заяві жодним чином не зазначено, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. За таких обставин просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В судове засідання сторони не прибули.
Позивачка надала заяву про розгляд справи у свою відсутність.
Відповідач про причини неявки до суду суд не повідомив, хоча судову повістку з поштовим повідомленням отримав особисто, жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа розмір стягнення моральної шкоди визначається з урахуванням характеру заподіяних фізичних і моральних страждань, інших негативних наслідків.
Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачці по справі на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9). 08.03.2018 року позивачка знаходилась у своєму будинку на кухні разом зі своїми подругами. Через якийсь час, близько 18.45 год., після словесної перепалки з ОСОБА_5 , яка прийшла до позивачки та вимагала в неї пляшку горілки, на що отримала відмову, відповідач ОСОБА_2 розбив вікно позивачки камінням, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою. Того ж вечора позивачка звернулася до дільничного інспектора із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення (заяву було прийнято та зареєстровано за № 6377). Однак, листом начальника Нікопольського ВГІ ГУНП у Дніпропетровські області № 49/8513 від 02.04.2018 року позивачку було повідомлено, що за фактом перевірки її звернення, відомості, які містяться у її заяві, не можуть бути внесені до ЄРДР у звязку із відсутнітю ознак кримінального правопорушення (а.с.6). В зв`язку з неправомірними діями відповідача позивачка вимушена була поміняти вікно, сплативши його повну вартість у сумі 3 200,00 грн. (а.с.5).
Відповідач у своєму відзиві факт розбиття вікна в будинку позивачки та, таким чином, заподіяння їй матеріальної шкоди, не спростовував та не заперечував. Всі доводи відповідача ОСОБА_2 , викладені ним у відзиві на позовну заяву, зводились лише до оцінки доказів та заперечення сум матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ним розбиттям вікна в будинку позивачки.
Таким чином, суд вважає доведеним, що саме неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 було спричинено матеріальну шкоду у вигляді розбитого вікна, яке було замінено позивачкою на вікно ПХВ, за яке нею сплачено суму в розмірі 3 200 грн. і вважає за необхідне дану суму стягнути з відповідача.
Крім матеріальної шкоди, позивачці також завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті: негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні; знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, нервозність, дратівливість. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на проведення правових заходів, відновлення пошкодженого майна), обумовили залучення фізичних, душевних та матеріальних ресурсів тощо.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Верховний суд України в п.1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань позивачки, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , в сумі 500 грн. 00 коп.
Крім того, стягненню підлягає й судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп., сплачений позивачкою при поданні позовної заяви до суду.
За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену розбиттям вікна в будинку АДРЕСА_1 , в сумі 3 200 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену розбиттям вікна в будинку АДРЕСА_1 , в сумі 500 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 409 грн. 60 коп.
В інших позовних вимогах - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення до або через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал