Справа № 522/8275/19
Провадження № 2/522/5871/19
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення учасників заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики,

ВСТАНОВИВ:

До суду 16.05.2019 року надійшов позов адвоката Капустіна Олександра Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики.

10.07.2019 року до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 22.07.2019 року провадження у справі було відкрито.

Разом з позовом позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої представник позивача просив забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку з тим, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх зобов`язань, позивач фактично позбавлений можливості урегулювати цей спір в досудовому порядку; та вимушений звернутись за професійною правничою допомогою та подалі до суду з даним позовом. В зв`язку з протиправною поведінкою, багаторічними і навмисними діями відповідача (щодо не повернення їм боргу) існує реальна загроза того, що відповідач так само не буде виконувати рішення суду у даній справі про стягнення з нього боргу, для чого відповідач може призвести дії з приховування свого майна. Крім того такими діями відповідач стане неможливим виконання рішення суду у даній справі. З наданих письмових доказів вбачається наявність у відповідача нерухомого майна (квартири) на яку виконавчою службою (при виконанні рішення у даній справі) може бути звернено стягнення. Копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№165612886, від 06.05.2019 року) відповідач на праві приватної власності (на підставі договору дарування) володіє квартирою АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подане клопотання суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Між тим, заявником у порушення зазначених приписів ЦПК України до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що є можливим відчуження приміщення та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника, та в чому саме може полягати таке порушення.

Крім того, суд вбачає, що предметом спору є стягнення позики в сумі 262000,00 грн.

Між тим, представник позивача просить забезпечити позов у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 не стосуються витребування нерухомого майна, а заявлені про стягнення коштів, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази щодо визначення вартості нерухомого майна, на який представник позивача просить накласти арешт, суд позбавлений можливості враховувати і встановити співмірність арешту з розміром позовних вимог.

Суд зазначає, що недотримання принципу співмірності заявленими заходам забезпечення позову з позовними вимогами є неприпустимим, так як вартість квартири, щодо якої заявлені заходи забезпечення позову, не є співмірними із вимогами про стягнення грошових коштів в сумі 262000,00 грн. В справі відсутня ринкова вартість нерухомості, однак у будь-якому разі вартість квартири значно перевищує заявлену до стягнення суму грошових коштів.

Крім того не надано суду достовірних та належних доказів на підтвердження своїх посилань щодо намагань відповідача продати нерухоме майно.

Таким чином, суд, з урахування меж забезпечення позову та пред`явлених вимог, приймаючи до уваги інтереси власника майна, перевіривши безпосередній зв`язок об`єктів забезпечення з предметом спору, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 49, 81, 89, 151-153, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Дата складання повну тексту ухвали суду 25.07.2019 року.

Суддя Л.В. Домусчі