Справа № 487/7559/18
Провадження № 2/487/690/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.02.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва:

у складі: головуючого судді Притуляк І.О.

за участю секретаря Янковець Г.А.

позивача ОСОБА_1

свідка ОСОБА_2

свідка ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні жилим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації місця проживання та позбавлення права користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідач був зареєстрований у квартирі з 1999 року, однак у січні 2011 році після розірвання шлюбу, він звільнив квартиру, в даній квартирі не проживає, житловою площею не користується без поважних причин, обов'язки, які витікають з договору найму житлового приміщення не виконує.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З відома позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позицію позивача, покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

Згідно Довідки виданої ОСББ «Дружба» від 07.11.2018 року, №51, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виходячи зі змісту Витягу ММБТІ №27735243 від 22.10.2010 року, вказана квартира належить позивачу на підставі Договору дарування зареєстрованого в реєстрі за №2493.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.04.2011 року по справі №2-1657/11 шлюб між сторонами було розірвано.

Судом було встановлено, що відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає з з січня 2011 року, спірною житловою площею не користується без поважних причин, витрати, пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг ОСОБА_4 не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 07.11.2018 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що відповідач не проживає за вказаною адресою з січня 2011 року.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_4 у жилому приміщенні спірної квартири, понад семи роки без поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більш строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.

Оскільки між позивачем та ОСОБА_4 відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користуються зазначеною квартирою більше восьми років, суд вважає, що ОСОБА_4 втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, та підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 279, 258, 259, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_4, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3, РНОКПП: не відомо.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК