Провадження № 4-с/522/238/19

УХВАЛА

11 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

за участі секретаря Скибінської Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 19.06.2019 року звернулась заявниця ОСОБА_1 із зазначеною скаргою, вказуючи, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, другий Приморський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про зняття арештів з майна задоволено та скасовано арешти, накладені на підставі, зокрема, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 52324063, видана 23.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер:52324063, виданої 30.11.2017 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

15.03.2019 року на адресу Відділу було направлено клопотання про скасування арештів разом із засвідченою належним чином копією рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року, однак, отримавши відомості з Державних реєстрів 10.06.2019 року, заявнику стало відомо про невиконання державним виконавцем та відділом вимог рішення суду в частині скасування арештів, у зв`язку з чим заявниця звернулась до Приморського районного суду м. Одеси та просить визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В.; зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. виконати вимоги рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року в справі №522/10098/18 та постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням судового засідання на 01.07.2019 року о 12:00 год., яке було відкладено на 11.07.2019 року о 15:00 год. у зв`язку з відсутністю доказів щодо належного сповіщення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

В судове засідання, призначене на 11.07.2019 року, заявник, старший державний виконавець та представник відділу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, другий Приморський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про зняття арештів з майна задоволено та скасовано арешти, накладені на підставі, зокрема, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 52324063, видана 23.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер:52324063, виданої 30.11.2017 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Як зазначає заявниця, 15.03.2019 року Відділом було отримано клопотання про скасування арештів разом із засвідченою належним чином копією рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року, надавши на підтвердження своїх посилань копію кур`єрської накладної з відміткою про вручення.

У зв`язку з невиконанням старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. вимог рішення суду, заявником було направлено до відділу скаргу на бездіяльність держаного виконавця, яку відділом отримано 12.04.2019 року.

Разом з тим, як зазначає заявниця та встановлено судом згідно інформації з державних реєстрів від 10.06.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження №16681546 від 30.09.2016 року, зареєстрований ОСОБА_3 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 52324063, виданої 23.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та запис про обтяження №23679227 від 01.12.2017 року, внесений ОСОБА_3 на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер №52324063, виданої Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області 30.11.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку про встановлення протиправної бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. щодо невиконання вимог рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року у справі №522/10098/18.

Окрім того, суд вважає за необхідне конкретизувати в чому саме виявляється протиправна бездіяльність державного виконавця, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року стосується шести арештів, тоді як заявником оскаржується бездіяльність лише щодо двох арештів, зазначених вище. враховуючи положення ч. 2 ст. 264 ЦПК України, така конкретизація не є виходом за межі позивних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. щодо невиконання вимог рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року у справі №522/10098/18 в частині незняття арешту з майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 52324063, виданої 23.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер:52324063, виданої 30.11.2017 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та зобов`язання виконати вимоги рішення суду в цій частині.

Відмовляючи в задоволенні вимоги заявника в частині визнання неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, суд зазначає, що за змістом ст. 447 ЦПК України оскарженню підлягають лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Таким чином, бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області оскарженню не підлягає.

Відмовляючи в постановленні окремої ухвали суду щодо державного виконавця, суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 262 ЦПК України, зазначає, що постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду та може мати місце у випадку встановлення в діях (бездіяльності) державного виконавця ознак кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 264, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни (65091, м. Одеса, вул. Розумоська, буд. 37), Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Розумоська, буд. 37) задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. щодо невиконання вимог рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року у справі №522/10098/18 в частині незняття арешту з майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 52324063, виданої 23.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер:52324063, виданої 30.11.2017 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. виконати вимоги рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року у справі №522/10098/18 в частині скасування арешту з майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 52324063, виданої 23.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер:52324063, виданої 30.11.2017 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 15- денний строк з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали складено 15.07.2019 року.

Суддя Д.Ю. Донцов

11.07.2019