МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

15 липня 2019 року Справа №370/2951/14-ц

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Макарівського районного суду Київської області Мазки Наталії Броніславівни

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

21.06.2019 року ОСОБА_1 заявлено відвід головуючому по справі судді Мазки Н.Б. з посиланням на те, що є обґрунтовані сумніви в тому, що суддя не належним чином і у повному обсязі з врахуванням всіх обставин справи розглянула справу та не звернула увагу на те, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 виявила бажання поїхати додому для проведення курсу лікування по місцю реєстрації де 08.08.14 року була госпіталізована в неврологічне відділення Макарівської ЦРЛ. При огляді лікарем терапевтом 11.08.14 року зі слів родичів стан погіршився 3 дні, тому. 13.08.14 року була оглянута лікарем хірургом, а також невропатологом , де ОСОБА_3 надавала адекватні скарги згідно свого стану здоров`я , що в свою чергу свідчить, що вона була в ясній свідомості, при цьому лікарі не рекомендували огляд лікаря психіатра. Але при огляді 18.08.14 року з незрозумілих на те причин було призначено консультація лікаря психіатра, який 19.08.14 року провівши консультацію був поставлений діагноз: «Астено-депресивний синдром. Помірні когнітивні розлади»., але цим же лікарем психіатром Макарівської ЦРЛ була видана довідка №1842 від 27.08.14 року, що ОСОБА_3 на обліку у психіатра не перебувала, за допомогою та лікуванням до нього не зверталась. 19.08.14 року також перевідували члени православної церкви з якими вона спілкувалась і дякувала , що її не забувають, що також свідчить те, що вона розуміла, що відбувається навкруги. В цей же період вона сповідалася. Цьому є підтвердження лист від настоятеля Свято-Іллінської церкви. При наступній госпіталізації з 23.08.14-29.08.14 року ОСОБА_3 надавала скарги. При об`єктивному огляді зазначалось, що ОСОБА_3 була в ясній свідомості.

Згідно слів позивача була видана довіреність від 17.06.14 року, що ОСОБА_3 в цей день підписала даний документ, в якому уповноважила ОСОБА_4 оформити право власність на майно після чого передала паспорт на оформлення документів. Підтвердження тому, що ОСОБА_3 розуміла значення своїм діям є те, що вона повідомила відповідачки в якого приватного нотаріуса був складений заповіт на ОСОБА_2 і виявила бажання запросити натаріуса ОСОБА_5 для скасування заповіту в зв`язку з тим, що документи на все її майно знаходились у позивача, а через ваду правої кінцівки, що унеможливує підписання документу було з її волі запрошено сусідку ОСОБА_6 для підписання заяви на скасування заповіту. 16.09.14 року була її воля скласти новий заповіт на відповідачку, а також повідомила яких сусідів запросити для посвідчення заповіту. Експерти оцінюючи стан підекспертної у даний період часу у висновку судово-психіатричної експертизи №228цвід 25.12.15 року в розділі «обґрунтування» чомусь взагалі вирішили, що підекспертна в серпні 2014 року перенесла повторне ГПМК «внаслідок другого інсульту, ймовірно 08.08.14 року при цьому в МКСХ N94771-717 даних про це взагалі немає. Аналізуючи надану МКСХ N95961-638 з Мкакарівської ЦР/1 відомо, що незважаючи на те, що підекспертна на наступний день після її госпіталізації ІНФОРМАЦІЯ_1 померла при потраплянні до лікарні 07.10.14р. надавала скарги, що знову ж таки свідчить про розуміння щодо стану її здоров`я. Експерти взагалі не звернули увагу на протокол розтину N992 від 09.10.14 року та ультразвукове обстеження де встановлено діагноз хронічний гнійний пієлонефрит. Експерти аналізуючи стан підекспертної у період, яким цікавить суд, у висновку судово - психіатричної експертизи в розділі «відповіді на кожне поставлене питання» відповіли, що підекспертна ОСОБА_3 станом на 09.09 та 16.09.14 року страждала на хронічні стійкі психічні розлади у вигляді судинної деменції та посилались на МКХ-10: Р01.0.

В той же час згідно з діючими в Україні нормами МКХ-10( офіційна міжнародна класифікація хвороб 10-го перегляду, яка діє на всій території України) діагноз «Деменція» (недоумство) виставляється, коли симптоми та порушення психіки спостерігаються та фіксуються лікарями на протязі 6 місяців. Для визначення пацієнтки інтелектуально-мнестичне зниження використовують нейропсихологічні тести (ММБЕ)та шкали оцінки психічного статусу, разом з клінічними дослідженнями найважливішими з них є методи комп`ютерної або магнітно-резонансної томографії голови, та лабораторні дослідження, що не відповідає даному випадку. Психіатр Макарівської лікарні не застосувала зазначені методи, не правильно встановила діагноз ОСОБА_3 , а експерти підійшли до цього формально і виготовили експертний висновок необґрунтований, що є підставою для проведення повторної експертизи.

Суду неодноразово були поданні клопотання про призначення повторної експертизи про те, що висновок експертів №228ц від 25.12.15 року викликає сумніви в його правильності які були відхиленні суддею Мазка Н.Б. з причин , що в експертів трудовий стаж 22 та 23 роки хоч експертам зараховують подвійний стаж, а також що представник відповідачки не фахівець у галузі медицини після чого було подане клопотання про виклик експертів до суду де 27.02.18 року експерт ОСОБА_7 не з`явився з невідомих причин, а експерт ОСОБА_8 звільнився. Експерта ОСОБА_7 викликали в суд 19.04.18 року, 06.06.18 року, 19.07.18 року, 20.10.18 року, де вже була відома причина не явки до суду звільнення через, що не можливо поставити запитання для роз`яснення і доповнення висновку, але суддя не звертає уваги на неявки експертів і знову відмовляє у задоволенні про призначення повторної експертизи.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області під головуванням судді Мазки Наталії Броніславівни від 21.06.2019 року було відмовлено у задоволенні вказаної заяви про відвід судді.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вирішуючи питання про відвід за даною заявою, керуюся наступним.

Відповідно до п.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист основних свобод та прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З практики Європейського Суду з прав людини щодо питань неупередженості суду вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві» (Рішення ЄСПЛ по справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, § 49, 50 від 09.11,2006 р.).

У вказаній справі ЄСПЛ зауважив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності повинна визначатись за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто - чи виявляв суддя упередженість чи безсторонність. Відповідно до об`єктивного критерію - визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 98.

Враховуючи викладене, а також доводи наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Мазки В.В., вважаю, що відсутні об`єктивні підстави для її відводу.

Разом з тим, приходжу до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде задовольнити вказану заяву з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді даної справи.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 36, 40, 41, 260 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Макарівського районного суду Київської області Мазки Наталії Броніславівни- задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним - передати на розгляд іншому судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Косенко