ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4219/19 Справа № 211/668/18 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач- Публічне оакціонерне товариство Альфа-Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року, ухваленого суддею Сарат Н.О. в м.Кривому Розі, (відомості про складення повного тексту судового рішення відсутні),-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Довгинцівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову вказує на те, що 02.07.2008 року між ним та відповідачем Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту на придбання автомобіля №700007619.

З метою забезпечення виконання умов за вказаним договором, сторони обумовили, що предметом застави є придбаний автомобіль Шевроле Авео вартістю 74100 грн.

24.04.2017 року на підставі ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження», поліція тимчасово затримала належний йому на праві власності вказаний автомобіль та повідомила, що автомобіль тимчасово затриманий на підставі постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.

На його звернення, листом від 30.06.2017 року Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції повідомило, що належний йому автомобіль був вилучений в результаті виконавчих дій за виконавчим провадженням, відкритим з примусового виконання виконавчого напису №10847 вчиненого 22.05.2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 13791,43 доларів США.

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відсутні документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Довгинцівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10847, вчинений 22.05.2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, за яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 кошти в розмірі 13791,43 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Альфа-Банк» (4, місцезнаходження за адресою: 01025 м. Київ, вул. Десятинна, 4-6) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Відповідач ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, незаконність і необґрунтованість судового рішення ставить питання про його скасування та ухвалення нового, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на наявні у справі докази, обставини справи, а також норми чинного законодавства України, якими чітко регламентовано процес вчинення виконавчих написів нотаріусами.

Апелянт зазначає, що для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу було подано всі необхідні документи, відповідно до Переліку документів, затвердженого КМУ, вказує, що кредитний договір, розрахунок заборгованості не були оскаржені, спростовані чи їх дійсність піддана сумніву, що з моменту вчинення виконавчого напису і по сьогоднішній день, відсутні будь-які спори, відкриті судові справи, щодо оскарження суми заборгованості за кредитним договором, а тому вчинення оскаржуваного виконавчого напису відбулося з повним дотриманням норм, якими врегульована дана нотаріальна дія.

Також, апелянт зазначає, що виконавчий напис було вчинено на оригіналі Кредитного договору, а тому банк не мав можливості надати його суду як доказ безспірності заборгованості позивача, а в подальшому оригінал цього договору було направлено на виконання до органів Державної виконавчої служби, а засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми боргу та строків його погашення з відміткою про непогашення заборгованості, залишилась у матеріалах нотаріальної справи. З наведених вище підстав, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про відсутність факту безспірності заборгованості за кредитним договором, в момент вчинення виконавчого напису, на підставі припущень позичальника, не доведених належним чином.

Окрім того, відповідач вважає, що, розглядаючи дану справу, суд першої інстанції виходив саме з доводів позивача, викладених у позові, належним чином не доведених позивачем, вказує, що твердження позивача про те, що відповідач не надав приватному нотаріусу, документів, необхідних для підтвердження факту безспірності заборгованості за кредитним договором та вчинення спірного виконавчого напису, є особистими припущеннями позивача.

Окремо, апелянт звертає увагу на те, що спірність заборгованості за кредитним договором, позивач обґрунтовує лише несправедливими умовами кредитного договору, які останній, на момент вчинення спірного виконавчого напису, не оскаржував, в порядку, передбаченому чинним законодавством. Також, відповідач вважає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції обмежився перевіркою додержання приватним нотаріусом формальних процедур і факту подання кредитором документів на підтвердження заборгованості позичальника за кредитним договором, при цьому, ця перевірка не була проведена належним чином, оскільки кредитор не мав об`єктивної можливості надати підтвердження факту подання даних документів.

Окрім цього, відповідач, вважає, що суд першої інстанції не перевірив доводи (припущення) позивача в повному обсязі, не встановив та не зазначив у рішенні чи справді, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, позичальник мав безспірну або спірну заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру, станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.07.2008 року між позивачем та відповідачем Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту на придбання автомобіля №700007619. З метою забезпечення виконання умов за вказаним договором, сторони обумовили, що предметом застави є придбаний автомобіль Шевроле Авео вартістю 74100 грн. (а.с.6-7, т.1)

Також, суд встановив, що 22.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10847 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» не сплачену у строк за Кредитним договором №70000619 від 02.07.2008 року заборгованість за період з 03 червня 2014 року по 17 лютого 2016 року. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом - 10503,38 дол. США; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 3288,05 дол. США. Загальна сума заборгованості становить 13791,43 дол. США та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що вимога відповідача ПАТ «Альфа - Банк» не є безспірною, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог закону.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником, нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Банком для одержання виконавчого напису були подані: оригінал кредитного договору; засвідчений стягувачем розрахунок із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, які були подані відповідачем.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, нотаріусу для вчинення виконавчого напису було подано не засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а розрахунок суми заборгованості (а.с.138-140, т.1), який не є документом, що підтверджує безспірність заборгованості відповідно до Переліку.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює, чи на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

З наданих суду документів неможливо встановити, коли виникло право вимоги, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Слід зазначити, що перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання .

Матеріали справи мість копію вимоги про усунення порушень, надісланих стягувачем на адресу боржник ОСОБА_1 від 14.04.2016, однак не мітять даних про те, що повідомлення боржником ОСОБА_1 було отримане.

Доводи апелянта щодо того, що кредитний договір, розрахунок заборгованості не були оскаржені, спростовані чи їх дійсність піддана сумніву, що з моменту вчинення виконавчого напису і по сьогоднішній день, відсутні будь-які спори, відкриті судові справи, щодо оскарження суми заборгованості за кредитним договором, колегія суддів не сприймає, оскільки матеріалами справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 не було відомо про вчинення виконавчого напису, копію вимоги про усунення порушень він не отримував, про наявність виконавчого напису йому стало відомо 24.04.2017 року після того, як поліція тимчасово затримала належний йому автомобіль, повідомивши про наявність виконавчого провадження, а тому він не мав можливості оскаржити виконавчий напис в порядку чинного законодавства і в установлені законом строки, відомостей зворотному, відповідачем не надано.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність судового рішення, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного оакціонерного товариства «Альфа-Банк», залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: