30.09.2019 Справа № 363/2123/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання договору №31/05/18 від 31.05.2018 року укладеного між нею та ФОП ОСОБА_2 ; стягнення з ФОП ОСОБА_2. на її користь сплачені згідно договору №31/05/18 від 31.05.2018 року коштів в розмірі 17 000,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 1 589,50 грн., трьох відсотків річних у розмірі 417,78 грн., пені у розмірі 2 490,85 грн., що разом складає суму у розмірі 21 498,13 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 31.05.2018 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №31/05/18 за яким ФОП ОСОБА_2 . зобов`язалась власними та/або залученими силами і засобами виготовити конструкцію: перильну огорожу з чорного металу та встановити її за адресою АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених в даному договорі та додатках до нього. Згідно договору вартість матеріалів та всіх необхідних робіт по встановленню конструкції складає 21 000,00 грн., які передаються в три етапи відповідно до проведених робіт, а саме замовник передає підрядникові аванс - 80% від ціни договору у розмірі 16 800,00 грн., перед початком третього етапу замовник сплачує підряднику аванс 15% від ціни договору, у розмірі 3 150,00 грн., кінцевий розрахунок - 5% від ціни договору 1 050,00 грн., який проводиться в момент завершення всіх робіт. Крім того, договором визначений максимальний строк виконання зобов`язання 31 день, тобто ФОП ОСОБА_2 мала виконати замовлення ще 16.07.2018 року. В зв`язку з невиконанням умов договору №31/05/18 від 31.05.2018 року ОСОБА_1 12.04.2019 року направила ФОП ОСОБА_2 вимогу про розірвання договору та повернення сплачених коштів у розмірі 17 000,00 грн., однак дана вимога залишена без задоволення, а тому ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.05.2019 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом осіб).

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.18, 24).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

31.05.2018 року між ФОП ОСОБА_2. (підрядник) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір №31/05/18, відповідно до умов якого, підрядник зобов`язується власними та/або залученими силами і засобами за завданням замовника виготовити конструкцію (індивідуальний виріб): перильну огорожу з чорного металу та встановити її за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених у даному договорі та додатках до нього (п.1.1.).

Згідно п.10.1. договору №31/05/18, договір набирає сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного і належного виконання (здійснення) обов`язків сторін за цим договором.

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору №31/05/18 встановлено, що розрахунки між замовником і підрядником проводяться в декілька послідовних етапів, які залежать від етапів проведення робіт. Замовник передає підряднику аванс - 80% від ціни договору (ціна матеріалів, заготівок), у розмірі 16 800,00 грн. Перед початком третього етапу робіт, згідно п.4.1.3. замовник сплачує підряднику аванс 15% (ціна витратних матеріалів, обробки заготівок) від ціни договору, у розмірі 3 150,00 грн. Кінцевий розрахунок - 5% від ціни договору (вартість монтажу) 1 050,00 грн. Кінцевий розрахунок замовник проводить в момент завершення всіх робіт.

Підрядник зобов`язується виконати всі передбачені даним договором роботи в такі етапи: перший етап - придбання матеріалів, виготовлення заготівок, в строк протягом двадцяти робочих днів, з наступного дня після отримання завдатку, згідно п.3.2., за умовами підписаного договору та технічного завдання (специфікації). Другий етап - доставка, в строк протягом одного робочого дня за умови підписаної видаткової накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей за попередній етап. Третій етап - встановлення конструкції, в строк протягом десяти робочих днів за умови підписаної видаткової накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей за попередній етап та отримання завдатку (п.4.1., п.п.4.1.1., 4.1.2., 4.1.3. договору №31/05/18)

Пунктом 4.4. договору №31/05/18 встановлено, що підрядник приступає до виконання робіт за цим договором, за умови виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором, додатків до нього, в тому числі, зобов`язання з оплати.

Згідно п.4.5. договору №31/05/18, підрядник має право, але не зобов`язаний приступити до виконання робіт або конкретного етапу при порушенні замовником своїх зобов`язань за цим договором, додатків до нього, однак такі умови не звільняють замовника від належного виконання своїх зобов`язань.

Пунктом 6.8. договору №31/05/18 встановлено, що здача-приймання всіх виконаних робіт здійснюється шляхом підписання підрядником та замовником акту виконаних робіт в момент завершення всіх робіт.

04.06.2018 року між ФОП ОСОБА_2. (підрядник) та ОСОБА_1 (замовник) укладено додаток до договору №31/05/18 на виготовлення огорожі з чорного металу вартістю 19 000,00 грн.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

12.04.2019 року в зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором №31/05/18 ОСОБА_1 направила ФОП ОСОБА_2 вимогу про розірвання договору №31/05/18 від 31.05.2018 року та повернення коштів у розмірі 17 000,00 грн., сплачених на виконання робіт за вищевказаним договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, 2) зміна умов зобов`язання, 3) сплата неустойки, 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Отже, враховуючи вищевикладена, а також те, що відповідач який, повідомлений належним чином про розгляд справи, не скористався своїм правом та не надав до суду відзив на позовну заяву, що вказує на те, що ним не підтверджено виконання умов договору чи неможливість виконання умов договору, отже настають правові наслідки визначені статтею 611 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договору №31/05/18 від 31.05.2018 року укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем на виконання умов договору №31/05/18 від 31.05.2018 року сплачені кошти, в зв`язку з розірванням вищевказаного договору сплачені кошти підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 статті 865 ЦК України встановлено, що до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно зі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).

Отже, договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 3 статті 510 ЦК України визначено, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому права кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Саме до останнього виду грошових зобов`язань належить укладений сторонами договір № 31/05/18 від 31.05.2018 року, оскільки ним установлена ціна договору.

Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України , а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору № 31/05/18 від 31.05.2018 року, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язання, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення сплачених коштів у розмірі 17 000,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 1 589,50грн., 3% річних у розмірі 417,78грн. та пені у розмірі 2 490,85грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями510, 509, 611, 625, 629, 651, 865, 901, 906 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» та статей 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір № 31/05/18 від 31.05.2018 року укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти сплачені за договором № 31/05/18 від 31.05.2018 року у розмірі 17 000,00грн., інфляційні витрати у розмірі 1 589,50грн., 3% річних у розмірі 417,78грн., пені у розмірі 2 490,85грн., а всього 21 498,13грн.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Фізична особа підприємець ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Суддя О.Д. Рудюк