Провадження № 22-ц/801/1385/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 рокуСправа № 127/23494/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Вінниці апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ПАТ СК «Теком» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивовано тим, що 22.11.2017 року в м. Миколаєві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВМW 316» держномер НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «DAF» держномер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та який належав ФОП ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль останньої отримав механічні пошкодження.

04.01.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області виніс постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні даного ДТП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу.

Пошкоджений автомобіль «DAF» держномер НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Теком» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 118-17 Д/Т/АТ від 24.04.2017 року.

Відповідно до страхового акту № 120 від 31.01.2018 року, висновку № 6114 від 27.01.2018 року позивач сплатив страхувальнику за його заявою суму страхового відшкодування у розмірі 23 928,32 грн, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «ВМW 316» держномер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у зв`язку з чим 12.07.2018 року на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатила ПрАТ СК «Теком» страхове відшкодування в розмірі 13 954,68 грн. (сума матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) згідно висновку № 6114 від 27.01.2018 року.

Таким чином, різниця між фактичними витратами по договору страхування та розміром страхового відшкодування, отриманого від ПрАТ «УСК «Княжа» складає 9 973,64 грн. (23 928,32 - 13 954,68 = 9 973,64), яку і просив позивач, з урахуванням положень ст.27 ЗУ «Про страхування», стягнути з відповідача, як особи, яка безпосередньо її завдала.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року в задоволенні позову ПрАТ СК «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не довів своїх позовних вимог, а також те, що його права були порушені відповідачем.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ПАТ СК «Теком» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно вимог ст. 29 ЗУ «Про страхування» страховиком у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законом, відповідно різниця між витратами понесеним ПАТ СК «Теком» на відшкодування шкоди завданої ФОП ОСОБА_3 та грошовими коштами отриманими від ПрАТ «УСК «Княжа» в рахунок відшкодування витрат пов`язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля «DAF» держномер НОМЕР_2 , сума яких встановлена з урахуванням зносу замінених деталей, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що 22.11.2017 року о 07.35 год. в м. Миколаєві по вул. Пушкінській водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВМW 316» держномер НОМЕР_1 , рухаючись у правій смузі руху, при зміні напрямку руху ліворуч, не впевнився у безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем «DAF» держномер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП обидва транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України.

Автомобіль «DAF» держномер НОМЕР_2 , яким в момент ДТП керував ОСОБА_2 , належав ФОП ОСОБА_3 (а.с. 11)

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2018 року у справі № 127/25683/17 ОСОБА_1 було визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 9).

Пошкоджений автомобіль «DAF» держномер НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Теком» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 118-17 Д/Т/АТ від 24.04.2017 року (а.с. 30-35).

Відповідно до страхового акту № 120 від 31.01.2018 року (а.с. 10), висновку № 6114 від 27.01.2018 року (а.с. 14-19) сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті, становила 23 928,32 грн. (а.с. 10).

Позивач сплатив страхувальнику за його заявою суму страхового відшкодування у розмірі 23 928,32 грн, що підтверджено відповідним платіжним дорученням від 15.02.2018 року (а.с. 41).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , водія автомобіля «ВМW 316», держномер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с. 40), у зв`язку з чим 12.07.2018 року на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатила ПрАТ СК «Теком» страхове відшкодування в розмірі 13 954,68 грн. (сума матеріального збитку) згідно висновку № 6114 від 27.01.2018 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що суб`єктом, який має задовольнити вимогу позивача, є третя особа - страховик відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

За таких обставин, з урахуванням викладеного, оскільки сума страхового відшкодування, що сплачена позивачем ФОП ОСОБА_3 . перевищує виплачений ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ПрАТ СК «Теком» розмір страхового відшкодування в порядку регресу, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов невірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» слід задовольнити, заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.

Зважаючи на викладене, судовий збір понесений ПАТ СК «Теком» за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» 9 973,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» 1762,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 2643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 03 липня 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко