Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/226/19
провадження № 2/650/150/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді - Хомик І.І.,

за участю секретаря -Ткаченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання виконання рішення суду, стягнення судових витрат,

встановив:

22 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу виданого Великоолександрівським районним судом Херсонської області від 10 жовтня 2018 року з 1559 грн щомісячно на ј частину всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що покладення на позивача обов`язку щодо сплати аліментів на користь доньки сторін в твердій грошовій сумі в розмірі 1559 грн є неспівмірним із розміром доходу, який він отримує. У зв`язку з чим вважає за доцільне змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а саме стягнення аліментів визначене у твердій грошовій сумі замінити на стягнення визначене у частці від його заробітку. Визначений позивачем розмір такої частки призведе до стягнення з платника аліментів суми, що буде меншою ніж присуджена за судовим наказом, яка згодом може бути збільшена за рахунок підвищення заробітку.

11 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою в якій просить зобов`язати ОСОБА_1 до виконання ним взятих на себе у добровільний спосіб зобов`язання по сплаті аліментів, що визначене судовим наказом від 10 жовтня 2018 року.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що платник аліментів не оскаржив вказаний судовий наказ, чим фактично погодився із прийнятим судовим рішенням щодо стягнутого з нього розміру аліментів. Також таке зменшення розміру аліментів призведе до погіршення становища неповнолітньої, адже не буде забезпечено можливість отримання нею мінімально встановленого прожиткового рівня. Крім того, ОСОБА_1 приховує дійсний розмір доходів, а відомості зазначені у довідці про доходи зменшено з метою оформлення житлової субсидії.

У відзиві на зустрічний позов, поданому 22 березня 2019 року, ОСОБА_1 вказав про те, що між ним та ОСОБА_2 не було досягнуто згоди щодо розміру аліментів, а судовий наказ він не оскаржив з причини не досягнення дитиною на момент його винесення трьох років та перебування дружини в декретній відпустці. Надана платником аліментів довідка про доходи містить достовірну інформацію, оскільки її видано офіційно.

В ході судового засідання позивач за первісним позовом позовні вимоги підтримав, просив суд змінити розмір аліментів. Проти задоволення зустрічного позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

В ході судового засідання представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити вказавши, що розмір доходу позивача не дозволяє сплачувати встановлений судом розмір аліментів. Просив відмовити у задоволенні зустрічного позову за безпідставністю.

ОСОБА_2 на судове засідання не з`явилася, про час та дату повідомлялася належним чином.

В ході судового розгляду представник позивача за зустрічним позовом позовні вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 сплачує аліменти відповідно до судового наказу від 10.10.18р. Дане рішення він не оскаржив, погодившись з ним таким чином. Зміна розміру аліментів не передбачена нормами сімейного Кодексу, а зміна способу стягнення аліментів призведе до погіршення становища малолітньої дитини. Просить позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити. Відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, перевіривши наведені сторонами обставини, суд вважає, що позовні вимоги як за первісним так і за зустрічним позовами не можуть бути задоволені з огляду на таке.

Суд встановив, що відповідно до судового наказу виданого Великоолександрівським районним судом Херсонської області від 10 жовтня 2018 року № 650/1624/18 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1559 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний судовий наказ був отриманий ОСОБА_1 та у зв`язку з неподанням останнім заяви про його скасування набрав чинності.

Відповідно до свідоцтва про народження від 05 лютого 2016 року серія НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони у справі.

Дитина на час подання позову та розгляду справи проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що сторонами визнається, а відтак не підлягає доказуванню у порядку ч.1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до довідки про доходи від 14 грудня 2018 року, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Верен» (далі -довідка про доходи) ОСОБА_1 працює оператором заправних станцій 2 розряду на вказаному товаристві та отримав дохід у 2018 році за вересень в розмірі 2181,85 грн, за жовтень 3504,37 грн, за листопад 5371,30 грн.

Згідно довідки про склад сім`ї № 3023 від 12.10.18р. ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 разом з матір`ю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Допитана на судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що у ОСОБА_4 є худоба та вона отримує з неї молоко.

Дану обставину у судовому засіданні підтвердив і свідок ОСОБА_6

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу зміни визначеного судовим рішенням розміру аліментів, що врегульовано нижченаведеними нормами сімейного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиці висловленої Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, яка підтримується Верховним Судом (наприклад, постанови від 10 вересня 2018 року № 138/594/17, 24 жовтня 2018 року № 199/1971/17) визначено, що «з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Таким чином, обраний позивачем за первісним позовом спосіб захисту відповідає способам захисту, що встановлені законом, однак його може бути застосовано виключно у випадках передбачених Сімейним кодексом України, зокрема, у статті 192.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що поданням даного позову він фактично оскаржує судовий наказ, зі змістом якого перестав погоджуватися після досягнення дитиною трьох років та виходу колишньої дружини на роботу.

Також, ОСОБА_1 вказав на недостатність розміру заробітку, який він отримує.

Таким чином, позивач за первісним позовом не навів жодної підстави, яка передбачена СК України для можливості зміни розміру аліментів.

Відповідно до довідки про доходи вбачається, що з вересня місяця 2018 року, тобто з часу стягнення аліментів заробіток ОСОБА_1 лише збільшувався, що виключає можливість зменшення розміру аліментів.

Відомостей про доходи ОСОБА_1 за період часу з грудня місяця суду надано не було.

Також суд враховує, що позивач за первісним позовом не скористався своїм правом на скасування судового наказу у встановлені законом строки, що в свою чергу не може бути компенсоване шляхом пред`явлення даного виду позову.

Окремо слід звернути увагу на посилання ОСОБА_1 на положення статті 184 СК України в редакції, що не діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто на час винесення судового наказу, що виключило можливість її аналізу судом.

В чинній редакції вказаної статті визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто обрання способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є прерогативою особи, яка звертається до суду із відповідними вимогами та жодна з обставин пов`язана із отриманням такого доходу при цьому не може бути врахована судом. Може йти мова лише про розмір твердої грошової суми.

Зважаючи на засади диспозитивності цивільного судочинства, які забороняють суду виходити за межі позовних вимог, останнім досліджено лише обставини щодо зміни у матеріальному стані платника аліментів як обставину яка має значення для справи (ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Увалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який є батьком, а отже зобов`язаний утримувати дитину, яка проживає із матір`ю, так і відповідача, яка має право вимагати від батька допомоги у забезпеченні дитини та здійснила стягнення аліментів у встановлений законом спосіб.

Отже, зважаючи на не доведення позивачем за первісним позовом наявності підстав для зміни розміру аліментів у задоволенні його вимог слід відмовити.

У задоволенні зустрічного позову також слід відмовити з огляну на обрання ОСОБА_2 способу захисту, який не передбачений законом.

Так, порядок виконання рішень суду, які набрали законної сили передбачає його добровільне виконання боржником або примусове виконання у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Акти цивільного законодавства та, зокрема, Сімейний кодекс України, не містять такого способу захисту порушених прав особи як покладення обов`язку на боржника виконувати судове рішення, адже в силу чч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх, а їх невиконання є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні первісного та зустрічного позовів судові витрати слід покласти на сторін, що їх понесли у виді сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 209, 259, 263 - 265 ЦПК України та вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання до виконання рішення суду, стягнення судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 липня 2019 року.

Суддя: І.І. Хомик