ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/379/19

Головуючий у першій інстанції - Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/813/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

сторони: позивач - ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

третя особа - Корюківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2019 року (місце ухвалення - м. Корюківка, повне рішення виготовлено 17.04.2019) у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2014 року позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_4 , у яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_2 . Після народження дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували спільне проживання, ведення спільного господарства, спільне виховання та утримання дитини. У 2017 році ОСОБА_4 помер від поранення пов`язаного із захистом Батьківщини.

Позивач в позові посилається, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю померлого ОСОБА_4 , та бабусею дитини ОСОБА_2 , а також згідно проведеного лабораторного аналізу на предмет біологічної спорідненості з онукою вірогідність спорідненості ОСОБА_3 (бабусі) та ОСОБА_2 (онуки) становить 98,578 %, таким чином ОСОБА_4 являється біологічним батьком ОСОБА_2

В позові ОСОБА_1 просить ухвалити рішення, згідно якого визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Білошицька Слобода, Корюківського району, Чернігівської області, Україна батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, Чернігівської області, Україна.

Рішенням Корюківського районного суду від 17.04.2019 у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства - відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що оскільки відсутній спір про право, то заява про встановлення факту батьківства розглядається за правилами окремого провадження. Роз`яснено позивачу про право звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту батьківства у порядку окремого провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Корюківського районного суду від 17.04.2019, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За доводами скарги рішення суду першої інстанції є незаконним, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права і неправильно застосовано норми матеріального права.

У скарзі заявник посилається на розділ V Сімейного кодексу України, де законодавець виклав особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів, зокрема те, що баба і дід мають право на самозахист внуків. Відтак з поданої позовної заяви вбачається, що спір про визнання батьківства має юридичним наслідком усунення дискримінації у відносинах між онукою та бабусею.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення частково апеляційної скарги враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 народилася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де батьками записані: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 3).

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 06.07.1995 року виданого Білошицькослобідською сільською Радою народних депутатів (зв. стор. а.с. 3).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_3 16.02.2010 зареєструвала шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу змінила на ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер (а.с. 5).

Матеріали справи містять експертний висновок про біологічну спорідненість № МG18-53180/GM1C1 від 06.09.2018, де встановлено вірогідність спорідненості ОСОБА_3 (бабуся) та ОСОБА_2 (дитина), яка склала 98,5787% (а.с. 6).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що з поданої позовної заяви не вбачається, які юридичні наслідки породжує встановлення цього факту, тобто відсутні вимоги щодо спору про право, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а тому заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновками суду першої інстанції, проте судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення , якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є визнання батьківства, з врахуванням наведеного зазначена справа не є малозначною.

За положеннями п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Проте, ухвалою від 06.03.2019 Корюківського районного суду (а. с. 9) справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, що є порушенням положень статті 274 ЦПК України.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню враховуючи наступне.

За змістом норм, які містяться у ст. ст. 126 ч. 1, 128 ч. 1 СК України - походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Вказані норми врегульовують порядок визнання батьківства за рішенням суду, у випадку, коли батько дитини є стороною по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Тобто, у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 130 СК України заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Таким чином, враховуючи подану позовну заяву (а.с. 1-2), відповідно до якої позивачка просила визнати батьківство ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.06.2017 (а.с. 5), а також заяву, якою зазначено зміну підстав позову (а.с. 15), проте заявлені ті ж самі вимоги щодо встановлення батьківства, слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З врахуванням наведеного та за відсутності заявлених вимог про встановлення факту батьківства, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, скасування рішення та постановлення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2019 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.06.2019.

Головуючий Судді :