Справа № 740/2146/18
2/729/45/19 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Кузюри В.О.

за участі :секретаря Ященко Л.В.

представника позивача Авраменко Г.М.

відповідачів : ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9 В.Г.

Осипенко Л.К ОСОБА_10

представника відповідачів ОСОБА_11

представника відповідача ОСОБА_12

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бобровиця цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" до ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , Бойко Ганни Іванівни, Бойка Ігора Володимировича, ОСОБА_22 Оксани Володимирівни, ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_4 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , Дирди Інни Миколаївни, ОСОБА_43 , ОСОБА_3 , ОСОБА_44 Василівни, ОСОБА_45 Вікторовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_46 Владиславівни, ОСОБА_47 Олексійовича, Телефус Марії Анатоліївни, ОСОБА_48 Іллі Анатолійовича, Овчарика Петра Петровича, Овчарик Ніни Іванівни, Овчарика Юрія Петровича, Овчарик Алли Петрівни, ОСОБА_49 Сергія Петровича, виконавчого комітету Ніжинської міської ради про визнання свідоцтв про право власності недійсними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтв про право власності на квартири АДРЕСА_1 № 14, 15, 20, 18 , 23, 24, 28, 29, 3, 12, 26, 27, 25, мотивуючи його тим, що ПАТ «Чернігівоблбуд» є правонаступником орендного підприємства та закритого акціонерного товариства «Чернігівоблбуд».

По вул. Семашко, 7, в м. Ніжині Чернігівської області розташований житловий будинок, який зведений в 90-х роках минулого століття за кошти попередників ПАТ «Чернігівоблбуд». Пізніше частина квартир була викуплена, а інші квартири залишились у власності та на балансі товариства.

Вважаючи, що спірні квартири, як і весь будинок, належать до державного відомчого житлового фонду і будувались за рахунок державних коштів, в березні 2007 року позивачі звернулися до Деснянського районного суду м. Чернігова з вимогою до Дочірнього підприємства «Управління майном» ЗАТ «Чернігівоблбуд», устатутному капіталі якого на той час знаходилися спірні квартири, про надання дозволу на їх приватизацію

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова (справа № 22ц-430/2008, ) позовні вимоги були задоволені.

Апеляційний суд Чернігівської області в рішенні від 17.03.2008 року скасував вказане рішення суду першої інстанції і відмовив в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що квартири в будинку по АДРЕСА_2 будувалися за рахунок прибутку отриманого орендним колективом від орендованого майна , а не за рахунок державних коштів, що замовником та генпідрядником був структурний підрозділ тресту - Ніжинське РБУ , а не виконком місцевої влади , отже віднесення до державного житлового фонду спірних квартир суперечить положенням ч.3 ст.5 ЖК України , з тих підстав, що згідно протоколу інвентаризаційгної комісії Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства "Чернігівоблбуд № 1" від 05.05.1994 року за результатами інвентаризації за "Чернігівоблбудом " рахується колективна власність незавершеного капітального будівництва в кількості 72 одиниці , одним з об"єктів є будинок по вул. Семашка,7, що після створення ЗАТ "Чернігівоблбуд" в 1995 році будинок по АДРЕСА_2 включений в статутний капітал новоствореного товариства як майно орендаря, що до створеного 24.02.2004 року дочірнього підприємства "Управління майном "ЗАТ "Чернігівоблбуду " до статутного капіталу передано будинок по АДРЕСА_2 та з тієї підстави , що до комунальної власності Ніжинської міської ради спірні квартири не належали ніколи .

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2009 року у справі № 2-50/09 встановлено , що будівництво будинку АДРЕСА_2 розпочато в грудні 1998 року , введений будинок в експлуатацію 19.06.1996 року, замовником та підрядником є Ніжинське РБУ , що підтверджується актом приймання в експлуатацію, що Ніжинське РБУ є структурним підрозділом Чернігівського ремонтно -будівельного тресту, що згідно протоколу інвентаризаційної комісії Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства "Чернігівоблбуд № 1" від 05.05.1994 року за результатами інвентаризації за "Чернігівоблбудом " рахується колективна власність незавершеного капітального будівництва в кількості 72 одиниці , одним з об"єктів є будинок по вул. Семашка,7, що будівництво відбувалося за рахунок прибутку колективу орендарів.

Загальними зборами акціонерів ЗАТ «Чернігівоблбуд» від 24 лютого 2009 року було прийнято рішення повернути майно, яке в 2004 році було передано до статутного капіталу ДП «Управління майном» знову до ЗАТ «Чернігівоблбуд», шо підтверджується витягом з протоколу № 1.

Крім того в новій редакції статуту ДП «Управління майном» ЗАТ «Чернігівоблбуд», державну реєстрацію якого проведено 15 жовтня 2009 року, номер запису 5000326, в статутному капіталі будинок АДРЕСА_2 м АДРЕСА_3 , в том числі спірні квартири, вже не значиться.

Обставини повернення будинку № 7 по вул. Семашка в м. Ніжині від ДП «Управління майном» до ЗАТ «Чернігівоблбуд» і знаходження його в статутному капіталі ЗАТ, та що вказаний будинок статусу державного житлового фонду не має, встановлені також рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 08.06.2010 року у справі № 2-618/2010 р., яке ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22.04.2011 року залишене без змін і доказуванню в даній справі не підлягають.

Незважаючи на викладене, виконком Ніжинської міської ради, прийняв рішення про приватизацію мешканцями спірних квартир в житловому будинку по АДРЕСА_4 .від 25.09.2014 року).

На підставі цього рішення відповідачі отримали свідоцтва про право власності на квартири в рівних долях.

Проте власником спірних квартир є ПАТ "Чернігівоблбуд" , незалежно від реєстрації такого права, оскільки на момент завершення будівництва та введення в експлуатацію будинку обов"язкова реєстрація не вимагалася .

В зв`язку з чим позивач просить визнати свідоцтва на право власності на спірні квартири в будинку АДРЕСА_3 , недійсними.

У відзиві на позов позивачі заперечують щодо його задоволення посилаючись на те , що позивач звертався з позовом про визнання за ним права власності на спірні квартири , проте йому було відмовлено , так як ним не доведено належними та допустимими доказами, що саме його структурний підрозділ був забудовником (генпідрядником , замовником) житлового будинку АДРЕСА_3 , господарський суд не прийняв твердження, що Ніжинсмьке ремонтно- будвівельне управління та ремонтно-будівельна дільниця є одним і тим же структурним підрозділом, в справах , що розглядалися відсутні належні докази, будинок по АДРЕСА_3 був переданий у 1999 році у власність ДП "Ніжинська ремонтно-будівельна дільниція" , позивач не довів наявності правових підстав розпоряджатися в 2004 році об"єктами житлового фонду ДП" Ніжинська ремонтно-будівельна дільниця , ліквідованого в 2002 році , всі рішення , на які посилається позивач лише надали правову оцінку фактів , а не встановили факт права власності позивача на спірні квартири, надані позивачем документи не є доказами його права власності на квартири в житловому будинку АДРЕСА_3 , Ніжинське РБУ було забудовником житлового будинку в цілому по АДРЕСА_3 , а не окремих квартир даного будинку. Крім того господарсські суди, які розглядали справи встановили , що відсутні підстави вважати , що рішення виконкому "Про недопущення призупинення приватизації №140 від 03.07.2014 року прийняте поза межами повноважень , визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", що протокол засідання інвентаризаційної комісії від 05.05.1994 року містить посилання на інвентарні описи незавершеного капітального будівництва , але не доволдить , що незавершене будівництво будинку по АДРЕСА_3 належить до колективної власності орендного підприємства, встановлені обставини щодо будівництва житлового будинку по АДРЕСА_3 за кошти пайовиків , а не лише за власні кошти підприємтства та щодо розподілу квартир у новоствореному будинку ставлять під сумнів висновок апеляційного суду Чернігівської області від 17.03.2008 року про те, що будинок є колективною власністю ЗАТ "Чернігівоблбуд" , оскільки введений в експлуатацію 23.12.1996 року після приватизації підприємтства, перебування об"єкта на балансі не є підставою набуття його у власність , тому господарські суди прийшли до висновку врахувавши всі матеріали , що ПАТ "Чернігівоблбуд" не довів свого права власності на спірні квартири, крім того є рішення суду , яке набрало законної сили , відповідно до якого у задоволенні позову ПАТ "Чернігівоблбуд" про визнання приватизації однієї з квартир недійсною , визнання свідоцтва про право власності та визнання права власностві на одну з квартир в будинку АДРЕСА_3 відмовлено з тих підстав, що у позивача відсутнє право власності на спірну квартиру і що рішення апеляційного суду від 17.03.2008 року не може бути підставою для задоволення позову , оскільки даним рішенням право власності не визнавалося на спірні приміщення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_50 підтримав позовні вимоги з мотивів, які зазначені у позовній заяві, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі , мешканці спірних квартир , які були присутні при розгляді та їх представник ОСОБА_11 позовні вимоги не визнали повністю, з підстав які викладені у відзиві на позовну заяву, просять відмовити в задоволенні позову. Також відповідачі , які були присутні в залі додатково пояснили , що будівництво будинку велося тривалий час , за відсутності в Ніжинському РБУ власних коштів було прийнято рішення про виділення квартир працівникам ремонтно-будівельної дільниці , які перебували на квартирному обліку , які є в даному позові відповідачами . Відповідачі передали приватизаційні сертифікати забудовнику отримали ордери на квартири та голі стіни , всі роботи по доведенню квартир до готовності були виконані самими відповідачами за власний кошт , відповідачі також організовували чергування з охорони будинку протягом його будівництва та облаштування квартир .

У судовому засіданні представник відповідача виконавчого комітету Ніжинської міської ради Лях О.М. зазначила, що вимоги позивача виконком вважає необгрунтованими , підтримала відзив який надала до суду представник відповідачів ОСОБА_11 , в позові ПАТ «Чернігівоблбуд» просить відмовити. Приватизація квартир мала місце відповідно до розпорядження Ніжинської ремонтно-будівельної дільниці , яка будувала будинок , тобто за рішенням органу приватизації.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На день звернення з позовом до суду між позивачем та відповідачами , іншими органами в судах різної юрисдикції розглядалися та вирішувалися спірні правовідносини, що стосуються прав на ряд квартир , які розташовані в будинку по АДРЕСА_3 , в тому числі щодо квартир , спір щодо яких вирішується даним судом.

В ході розгляду спірних відносин судами встановлено , що у ПАТ "Чернігівоблбуд" відсутні належні докази , якими підтверджується його право власності на квартири 14, 15, 20, 18 , 23, 24, 28, 29, 3, 12, 26, 27, 25.

У постанові Вищого господарського суду України від 28 грудня 2016 року у справі № 927/838/15, яка набрала законної сили зазначено , що в судових справах № 5028/12/40/2012, № 4/150б/77б/266 суди вірно встановили , що перебування житлового багатоквартирного будинку на балансі обслуговуючої організації не доводить її права власності на квартири в цьому будинку , які є самостійним об"єктом цивільних прав, а отже позивачем не було доведено наявність у нього права власності на спірні квартири , спірні квартири передані у власність фізичним особам , які володіють та користуються ними на відповідних правових підставах .

До вказаного висновку як суди першої та апеляційної інстанції , а також Вищий Господарський суд України в постанові від 28.12.2016 року в справі № 927/838/15 дійшли виходячи з наступного:

- виконавчий комітет Ніжинської міської ради, який діяв у межах наданих йому повноважень, рішенням № 140 від 3 липня 2014 року «Про недопущення призупинення приватизації», з метою недопущення призупинення приватизації житла, розглянувши звернення громадян та керівників організацій, дозволив органу приватизації міськвиконкому здійснювати приватизацію державного житлового фонду, а саме квартир АДРЕСА_1 15, 38, 28, 18, 3, 20, 25, 26, 14, 27, 12, 29, 23, АДРЕСА_5 в житловому будинку № АДРЕСА_2 по АДРЕСА_2 Ніжині АДРЕСА_6 ;

- право власності фізичних осіб на спірні квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі відповідних свідоцтв про право власності, виданих виконавчим комітетом Ніжинської міської ради ;

- на підставі рішення виконкому обласної ради депутатів трудящих № 819 від 12 жовтня 1960 року було створено обласний ремонтно-будівельний трест. Згідно з п. 1.3. Статуту Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд», відповідно до п.п. 1.1, 2.2 Статуту Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного закритого акціонерного товариства «Чернігівоблбуд», затвердженого рішенням зборів засновників (протокол № 7 від 13 квітня 1995 року) та перереєстрованого виконкомом Чернігівської міськради народних депутатів розпорядженням № 385-р. від 27 листопада 1995 року, ЗАТ «Чернігівоблбуд» було створено в результаті викупу майна і шляхом перетворення обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд» за рішенням засновників (протокол № 7 від 13 квітня 1995 року) і є правонаступником суб`єкта підприємницької діяльності обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд». Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 Статуту, затвердженого зборами акціонерів ЗАТ «Чернігівоблбуд» (протокол № 1 від 27 травня 2011 року) та зареєстрованого державним реєстратором виконкому Чернігівської міськради Чернігівської області 27 липня 2011 року, ПАТ «Чернігівоблбуд» було створено згідно установчих зборів засновників № 7 від 13 квітня 1995 року шляхом перетворення суб`єкта підприємницької діяльності Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд» і є правонаступником Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд» та ЗАТ «Чернігівоблбуд»;

- рішенням виконкому № 362 від 21 жовтня 1986 року земельна ділянка для будівництва 45-квартрирного будинку по вул АДРЕСА_2 , з пайовою участю інших підприємств комунального господарства міста була виділена Ніжинському РСУ. У 1989 році Ніжинське РСУ отримало наряд-заказ від обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту на будівництво 45-квартрирного будинку по вул. Семашка, 7, в м. Ніжині, а 22 червня 1993 року загальні збори колективу Ніжинського РСУ постановили виділити 20 квартир працівникам для самостійного завершення будівництва;

- відповідно до договору від 31 березня 1989 року, укладеного між колективом Чернігівського ремонтно-будівельного тресту, облжилкомуправлінням Чернігівського облвиконкому та колективом працівників Чернігівського ремонтно-будівельного тресту, управління передало в оренду трудовому колективу основні фонди виробничого та невиробничого призначення оборотні засоби, а також закріпило грошові кошти на рахунках, а трест прийняв вказане майно в оренду до 2011 року;

- згідно з положеннями Статуту Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд», затвердженого 20 січня 1990 року, до складу тресту входив ряд структурних підрозділів без права юридичної особи, в тому числі і Ніжинське РБУ;

- відповідно до Статуту тресту останнє було орендним підприємством, працюючим на підставі договору від 31 березня 1989 року, мало самостійний баланс та створювало колективну власність. Згідно з п. 4.2 Статуту господарський обіг тресту складався з двох форм власності: державної, у вигляді орендованого майна та колективної, що створена в результаті господарської діяльності тресту. До державного майна, переданого в оренду тресту, будинок по АДРЕСА_2 , не входив. Згідно з п. 2.11 договору трест зобов`язався здійснювати будівництво житла, об`єктів соцкультпобуту за рахунок різних джерел, в тому числі і за власні кошти;

- згідно з Статутом та колективним договором від 15 лютого 1990 року, укладеного між трестом, профспілкою та колективом Ніжинського РБУ, останній зобов`язався протягом 1990 року відрахувати до фонду економічного розвитку 65 700 крб., а залишки цього фонду, що були централізовані у тресті у 1989 році вирішено направити на будівництво 45-ти квартирного житлового будинку по АДРЕСА_7 до договору про соціальний та економічний розвиток колективу Ніжинського РБУ на 1990-1995 роки передбачено фінансування будівництва зазначеного будинку за рахунок соцкультпобуту у 1990 р. - 150 тис. крб., у 1991 р. - 250 тис. крб.;

- протокол засідання інвентарної комісії від 5 травня 1994 року містить посилання на інвентарні описи незавершеного капітального будівництва, але не доводить, що будинок (незавершене будівництво) по АДРЕСА_2 , належить до колективної власності орендного підприємства. У листі РВ ФДМУ по Чернігівській області від 20 січня 2010 року без посилання на підтверджуючі документи зазначено, що об`єкт незавершеного будівництва по вул. Семашка, АДРЕСА_2 , при приватизації ввійшов при формуванні статутного фонду акціонерного товариства (як майно орендаря вартістю 6 485 625 крб.)

- 24 грудня 1996 року рішенням виконкому Ніжинської міської ради № 376 затверджено акт прийняття в експлуатацію державною комісією закінченої будівництвом будівлі житлово-цивільного призначення від 19 червня 1996 року житлового будинку по АДРЕСА_3 , в якому замовником будівництва, генеральним підрядником зазначено Ніжинське ремонтно-будівельне управління та не зазначено про його відомче підпорядкування;

- згідно із довідкою від 13 червня 1998 року, виданій Ніжинському ЗАТ «Чернігівоблбуд» за підписом керуючого Ніжинським відділенням Агропромбанку «Україна», будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 проводилось за рахунок власних коштів та внесків пайовиків;

- наказом Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного ЗАТ «Чернігівоблбуд» № 47 від 5 жовтня 1999 року «Про організацію дочірнього підприємства Ніжинське РБД «Чернігівоблбуд», ДП «Ніжинська ремонт-будівельна дільниця» були передані основні виробничі фонди на суму 237 658,00 грн.;

- за актом від 30 вересня 5 жовтня 1999 року було передано основні фонди у власність Ніжинського РСУ на суму 237 658,00 грн., у тому числі - житловий будинок по АДРЕСА_3 ;

- у п. 9.7 Положення про ремонтно-будівельну дільницю ЗАТ «Чернігівоблбуд», затвердженого радою ЗАТ «Чернігівоблбуд» (протокол № 17 від 20 грудня 1995 року), визначено, що реорганізація структурного підрозділу тягне за собою перехід прав і обов`язків, які належали структурному підрозділу до його правонаступника;

- 24 листопада 1999 року виконкомом Ніжинської міськради було зареєстровано ДП «Ніжинська ремонтно-будівельна дільниця»;

- ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17 грудня 2002 року у справі № 4/150б/77б/26б було затверджено звіт ліквідатора, припинено провадження у справі, а ДП «Ніжинська ремонтно-будівельна дільниця» ЗАТ «Чернігівоблбуд» ліквідовано, у зв`язку з чим, розпорядженням виконкому Ніжинської міськради № 155 від 2 червня 2003 року було скасовано державну реєстрацію ДП «Ніжинська ремонтно-будівельна дільниця» ЗАТ «Чернігівоблбуд». До ліквідаційної маси не було включено житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до "Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду " право на приватизацію житла виникає в силу самого Закону , процедурні питання проведення приватизації житла вирішуються створеним відповідно до норм цього Закону органом приватизації і прийняття будь-яких рішень з питань приватизації державного житлового фонду міською радою не потребується.

Як видно з наданих суду документів орган приватизації був створений при Ніжинській ремонтно-будівельній дільниці, який і приймав рішення з питань приватизації.

На загальних зборах колективу Ніжинського РБУ від 22.06.1993 року було вирішено виділити 20 квартир працівникам за списком черговості для завершення самостійно будівництва квартир , протокол № 1.

На спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету Ніжинського РБУ від 14.03.1996 року спірні квартири виділені на загальну чергу працівників, протокол № 3.

26.04.1996 року на спільному засіданні адміністрації та профспілкового комітету Ніжинського РБУ спірні квартири було вирішено виділити відповідачам.

Оскільки було скасовано державну реєстрацію ДП «Ніжинська ремонтно-будівельна дільниця» ЗАТ «Чернігівоблбуд» , виконавчий комітет Ніжинської міської ради, який діяв у межах наданих йому повноважень, і прийняв рішення № 140 від 3 липня 2014 року «Про недопущення призупинення приватизації», з метою недопущення призупинення приватизації житла, розглянувши звернення громадян та керівників організацій, дозволив органу приватизації міськвиконкому здійснювати приватизацію спірних квартир в житловому будинку АДРЕСА_6 , оскільки організація при якій був створений орган приватизації припинила свою діяльність, до ліквідаційної маси не було включено житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Семашка АДРЕСА_8 7 з квартирами , які не були на той час приватизовані та не передавалися при ліквідації дільниці або іншим шляхом (як раніше передавався на баланс дільниці актом) на баланс позивача та його попередників. Позивачі вселилися у житло на законних підставах і протягом тривалого часу добросовісно використовують квартиру як єдине житло.

Позивач звертався до суду з позовом до власників квартири АДРЕСА_9 про визнання недійсною приватизацію квартири, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та визнання права власності на вказану квартиру за ПАТ "Чернігівоблбуд". Носівський районний суд проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позивачем не доведено наявність у нього права власності на спірну квартиру, приватизація квартири здійснена у встановленому законом порядку, тобто відповідач володіє та користується нею на відповідних правових підставах, а тому позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Дане рішення переглядалося апеляційним судом Чернігівської області та залишене без змін , набрало законної сили 26.03.2018 року .

Враховуючи все вищезазначене в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" до ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 Ігора Володимировича, ОСОБА_22 Оксани Володимирівни, ОСОБА_53 Вікторії ОСОБА_54 , ОСОБА_24 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_55 Наталії ОСОБА_56 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_4 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , Дирди Інни Миколаївни, Дирди ОСОБА_57 Миколайовича, ОСОБА_58 Віктора Вікторовича, ОСОБА_44 Василівни, ОСОБА_59 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_60 , ОСОБА_47 Олексійовича, Телефус Марії Анатоліївни, ОСОБА_61 , ОСОБА_62 Петровича, ОСОБА_63 Іванівни, Овчарика Юрія Петровича, Овчарик Алли Петрівни, Овчарика Сергія Петровича, виконавчого комітету Ніжинської міської ради про визнання свідоцтв про право власності недійсними.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи , якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також з поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо апеляційну скаргу було подано, рішення ,якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :