Справа № 199/1486/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13.06.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, викликаних його хворобою, що має тривалий характер. Просить суд стягнути з відповідача на її користь, у рахунок додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово після фактичного понесення суму 6 925,50 грн., що пов`язані з його лікуванням за період з травня 2014 року по лютий 2019 року.

Також, зважаючи на те, що дитина має хронічні хвороби, витрати на його лікування є постійними, позивач просить стягувати щомісячно з відповідача усталену суму на лікування до досягнення дитиною повноліття, а саме: кожного місяця 500 (п`ятсот) гривень (з урахуванням індексації), пов`язаних з курсами відновлювального лікування та реабілітації призначеного лікарями виготовленням лінз до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність, про що зазначив у відзиві. Відзив на позовну заяву містить заперечення проти позову, відповідно до яких позовні вимоги визнає частково: вважає розмір додаткових витрат завищеним та таким, що не відповідає реальним потребам дитини. Позовна вимога про стягнення додаткових витрат у майбутньому, на думку відповідача, не підлягає задоволенню, оскільки не наданий розрахунок цих витрат та не надано доказів того, що таке лікування треба проводити щомісячно та що воно повинно бути незмінним, а також не передбачено випадок покращення зору та відмови від продовження лікування. Взагалі з медичних документів, наданих позивачем не вбачається, чи є динаміка покращення стану здоров`я ОСОБА_4 після курсів лікування та реабілітації чи воно проводиться формально та користі для дитини не приносить.

Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина постійно проживає з матір`ю, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини на підставі рішення суду.

Згідно довідок та направлень лікарів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має такі діагнози: сколіоз шийно-грудного відділу хребта, кривошия плосковальгусною стопи, еквінусна установка гомілок, рефракційна амбліопія, гіперметропічний астигматизм обох очей, рефракційна амбліопія.

Відповідно до рахунків до сплати Центру реабілітації «Здоров`я нації» Дитячого центру розвитку та здоров`я «Мати та дитина» позивачем сплачено грошові кошти в сумі 7 820 гривень за консультації лікаря та три курси лікування і фізичної реабілітації.

В матеріалах справи також наявні чеки, що підтверджують придбання ліків згідно рекомендацій лікарів та отримання консультацій лікарів на загальну суму 3 374,43 гривень.

Відповідно до результатів дослідження стану здоров`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ТОВ «Сінево Україна» від 03.02.2018 р. (належним чином засвідчена копія додається) проведеного лікарем ОСОБА_5 позичачем було витрачено 1950 грн. на лабораторні дослідження, що підтверджується замовленням № та фіскальним чеком № 8126.

Тобто, загальний розмір фактично понесених додаткових витрат становить 13 144, 43 гривні.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 181 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином, з відповідача, з урахуванням принципу рівності обов`язку батьків в участі в додаткових витратах на дитину, на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати у розмірі половини нею понесених в розмірі 6572,22 грн. В іншій частині позовні вимоги в частині стягнення фактично понесених витрат належними та допустимими доказами суду не підтвердженні, оскільки надані чеки на проведення медичних процедур, на які відсутні призначення лікарів. Крім того, сплата позивачем благодійного внеску не може вважатись додатковими витратами на дитину.

Крім того, позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що дитина буде мати потребу в майбутньому щомісячно проходити курси відновлювального лікування та реабілітації, а також мати потребу щомісячно у виготовленні лінз, тому суд вважає за доцільне відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення у майбутньому із відповідача на її користь у рахунок додаткових витрат на дитину періодично кожного місяця 500,00 грн

З огляду ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.185 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 6 572 (шість тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 22 копійки, що пов`язані з його лікуванням.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя