Справа № 442/2711/17 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/811/926/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

за участю: прокурора Заяць І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2018 року у справі за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Дрогобицької міської ради, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення Дрогобицької міської ради, визнання недійсними договору, зобов`язання звільнити земельну ділянку та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати п. 1.3 рішення сесії Дрогобицької міської ради від 23.09.2015 за № 1728 «Про укладення договорів особистого строкового сервітуту для встановлення та обслуговування об`єктів торгівельного призначення», визнати недійсним договір про визнання особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 03.10.2016, укладений між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та СПД-ФО ОСОБА_1 (на час укладення договору), зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 площею 24 кв.м. вартістю 52726,32 грн., привівши її у стан, не гірший ніж було отримано за договором, стягнути з відповідачів в користь прокуратури Львівської області 5600 гривень судових витрат.

В обґрунтування позову покликався на те, що п.1.3 рішення сесії Дрогобицької міської ради від 23.09.2015 за № 1728 «Про укладення договорів особистого строкового сервітуту для встановлення та обслуговування об`єктів торгівельного призначення» надано дозвіл на укладення договору особистого строкового сервітуту СПД - ФО ОСОБА_1 на встановлення малої архітектурної форми по АДРЕСА_1 у м. Дрогобичі для встановлення та обслуговування об`єкту торгівельного призначення строком на 5 років. П. 2.2. даного рішення передбачено зобов`язання суб`єкта підприємницької діяльності на укладення договору особистого строкового сервітуту з управлінням комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради. На підставі вищевказаного рішення між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради в особі міського голови та СПД - ФО ОСОБА_1 03.10.2016 укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності площею 24 кв м. в м АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 терміном дії 5 років з моменту підписання. П.1.1 Договору передбачено, що предметом такого є особистий строковий сервітут, встановлений виключно СПД-ФО ОСОБА_1 на територію (об`єкт благоустрою) в м. Дрогобич на вул. Володимира Великого (навпроти магазину «Океан»), на якій буде розміщено тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності площею 24,0 кв м., а об`єктом особистого строкового сервітуту є територія (об`єкт благоустрою), розташування та межі якої зазначено в схемі розміщення земельної ділянки для встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності. Однак, укладений договір особистого строкового сервітуту суперечить вимогам земельного, природоохоронного законодавства та підлягає визнанню недійсним, а рішення ради скасуванню з наступних підстав.

09.11.2012 сесією Дрогобицької міської ради прийнято рішення № 769 «Про затвердження містобудівної документації «Коригування Генерального плану (внесення змін) м.Дрогобича». Відповідно до генерального плану міста Дрогобича, територія, яка відведена під розміщення тимчасових споруд згідно умовних позначень, належить до території лісів та лісопарків та згідно експлікації відноситься до міських та районних парків, скверів, зон відпочинку.

Згідно плану зонування території міста Дрогобича, затвердженого рішенням сесії Дрогобицької міської ради №964 від 20.02.2013, вище згадана територія відноситься до ландшафтно-рекреаційної зони - зона озеленених територій загального користування.

Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у м.Дрогобичі Львівської області № 10/1322/0.0-295/2-17 від 01.02.2017р. землі парку по вул. Володимира Великого у м.Дрогобичі згідно до Державної статистичної звітності форми 6-зем належить до категорії земель рекреаційного призначення (шифр рядка 86). Інформація про власників чи землекористувачів земель парку по вул. В.Великого у м. Дрогобичі у відділі відсутня, протягом 2014-2016 років технічна документація щодо земельних ділянок відділом Держгеокадастру не погоджувалася.

Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у м.Дрогобичі Львівської області № 10/1322/0.0-653/2-17 від 20.03.2017 нормативно грошова оцінка наданої земельної ділянки становить 52726,32 грн.

Прийняте рішення сесії Дрогобицької міської ради № 1728 від 23.09.2015 та укладений між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та СПД-ФО ОСОБА_1 договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 03.10.2016р. унеможливлює таке використання.

Згідно листа Дрогобицької міської ради №3-32/1303 від 17.02.2017 вбачається, що рішенням сесії №215 від 31.03.2013 «Про визнання виконавчого комітету Дрогобицької міської ради органом приватизації та орендодавцем комунального майна територіальної громади м.Дрогобича» повноваження виконавчому комітету на укладення договорів земельних сервітутів не надавались. Однак, в даному випадку договір земельного сервітуту укладено саме виконавчим комітетом ради, а не Дрогобицькою міською радою.

Даним рішенням сесії семи суб`єктам підприємницької діяльності надано дозвіл на укладення договору особистого строкового сервітуту та в подальшому укладеного договори особистого строкового сервітуту на територію в м.Дрогобич по АДРЕСА_2 . Володимира Великого (навпроти магазину «Океан») без виготовлення проекту землеустрою та зазначення конкретного місця розташування земельних ділянок.

Укладений 03.10.2016 між виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та СПД-ФО ОСОБА_1 договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності не зареєстровано відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується листом Дрогобицької міської ради № 3-32/905 від 06.02.2017.

Крім цього, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 на даний час, не є суб`єктом підприємницької діяльності, оскільки вказану діяльність 26.07.2016 припинено за власним рішенням.

Таким чином, укладання вищезгаданого договору особистого строкового сервітуту в парковій зоні призвело до порушення низки норм земельного законодавства України, використання землі не за їх функціональним, цільовим призначенням, порушення прав територіальної громади м. Дрогобича, повернення спірної земельної ділянки у державну власність, безумовно становить суспільний інтерес.

На підставі наведеного, просив задовольнити позов.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано п. 1.3 рішення сесії Дрогобицької міської ради від 23.09.2015 року за № 1728 «Про укладення договорів особистого строкового сервітуту для встановлення та обслуговування об`єктів торгівельного призначення».

Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 площею 24 кв м вартістю 52726,32 грн., привівши її у стан, не гірший ніж було отримано за договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь прокуратури Львівської області 5600 гривень судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що міськрайонний суд не звернув уваги на те, що відповідно до Генерального плану м. Дрогобича територія, на якій встановлено особистий сервітут ОСОБА_1 це частина території запланованої у генплані міста автостоянки, а не паркова зона. Крім цього вказує, що при зверненні з даним позовом прокурором не було доведено підставу його звернення до суду в інтересах держави та не обґрунтовано належними доказами порушення державного інтересу встановленням особистого строкового сервітуту ОСОБА_1 на території запланованої містом автостоянки. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор Заяць І.Є. заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їх неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 , на даний час, не є суб`єктом підприємницької діяльності, оскільки вказану діяльність 26.07.2016 припинено за власним рішенням - номер запису 2013754, вид діяльності - роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям (а.с. 49- 51).

23 вересня 2015 року 65 сесією шостого скликання Дрогобицької міської ради прийнято рішення № 1728 «Про укладення договорів особистого строкового сервітуту для встановлення та обслуговування об`єктів торгівельного призначення». Згідно п. 1.3 вказаного рішення ОСОБА_1 надано дозвіл на укладення договору особистого строкового сервітуту на територію площею 24 кв.м. на встановлення малої архітектурної форми на вул АДРЕСА_1 м.Дрогобичі для встановлення та обслуговування об`єктів торгівельного призначення, строком на 5 років (а.с 13-14).

Пунктом 2.2. рішення № 1728 від 23 вересня 2015 року передбачено суб`єктам підприємницької діяльності, зазначеним в п. 1, укласти договори особистого строкового сервітуту з управлінням комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради (Р. Росоха) на територію (об`єкти благоустрою) в м АДРЕСА_1 , визначені для розміщення тимчасових споруд.

03 жовтня 2016 року між Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір № 7 про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності. Згідно з пунктами 1.1 та 1.2 предметом цього Договору є особистий строковий сервітут, встановлений виключно «Сервітуарію» ( ОСОБА_1 ) на територію (об`єкт благоустрою) в м.Дрогобичі на вул. Володимира Великого (навпроти магазину «Океан»), на якій буде розміщено тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності площею 24,0 кв м., об`єктом особистого строкового сервітуту за цим Договором є територія (об`єкт благоустрою) в м.Дрогобичі на вул. АДРЕСА_1 Великого (навпроти магазину «Океан») загальною площею 24,0 кв.м., розташування та межі якої зазначено в схемі розміщення земельної ділянки для встановлення тимчасової споруди для розміщення підприємницької діяльності (а.с 15-17).

Відповідно до Генерального плану міста Дрогобича, територія, яка відведена під розміщення тимчасових споруд згідно умовних позначень, належить до території лісів та лісопарків та згідно експлікації відноситься до міських та районних парків, скверів, зон відпочинку. 20 лютого 2013 року сесією шостого скликання Дрогобицької міської ради прийнято рішення № 964 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м.Дрогобича (зонінг)». Згідно з планом зонування території міста Дрогобич, вищезгадана територія належить до ландшафтно-рекреаційної зони - зона озеленених територій загального користування (а.с. 22, 23, 34).

30 січня 2017 року Дрогобицька місцева прокуратура звернулась із запитом до Відділу Держгеокадастру у м. Дрогобичі Львівської області з вимогою надати наступну інформацію: до якої категорії земель належать землі парку і хто є власником чи землекористувачем м.Дрогобичі на вул. В.Великого (колишній магазин «Океан») (а.с. 42).

01 лютого 2017 року у відповідь на запит прокурора Відділ Держгеокадастру у м. Дрогобичі надав лист, яким повідомив, що землі парку по вул.Володимира Великого в м.Дрогобичі відповідно до Державної статистичної звітності форми 6-зем належать до категорії земель рекреаційного призначення шифр рядка 86. Інформація щодо власників чи землекористувачів земель парку по вул.Володимира Великого в м. Дрогобичі у відділі відсутня, відповідно відділом не погоджувалась протягом 2014 - 2016 р.р. технічна документація, щодо земельних ділянок по вказаній адресі (а.с. 43).

06 лютого 2017 року Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради у відповідь на запит позивача № 04/13-2555 від 06 грудня 2016 року повідомив, що договори на встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності не були зареєстровані відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, повідомляється, що територія, яка відведена під будівництво тимчасових споруд належить до території лісів та лісопарків та згідно експлікації відноситься до міських та районних парків, скверів, зон відпочинку. А згідно з планом зонування території міста Дрогобича вищевказана територія відноситься до ландшафтно-рекреаційної зони зона озеленених територій загального користування (а.с. 34).

17 лютого 2017 року Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради у відповідь на лист позивача від 13 лютого 2017 року № 04/13-263 вказує, що рішенням сесії № 215 від 31 березня 2016 року «Про визнання виконавчого комітету Дрогобицької міської ради органом приватизації та орендодавцем комунального майна територіальної громади м.Дрогобича» не передбачено повноважень щодо укладення договорів земельного сервітуту у м.Дрогобичі ( а.с. 28).

22 березня 2017 року позивач отримав відповідь на запит від 21 березня 2017 року, в якій Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради вказує, що акти прийому-передачі земельних ділянок по АДРЕСА_1 м АДРЕСА_1 , згідно з договорами земельних сервітутів відсутні. Крім того, надано Акт обстеження земельної ділянки від 21 березня 2017 року, яким встановлено, що робочою комісією здійснено виїзд на АДРЕСА_1 Дрогобичі (колишній магазин «Океан») та проведено обстеження використання вищезазначених земельних ділянок згідно з умовами укладених договорів. Встановлено, що на земельних ділянках ведуться земельні роботи по влаштуванню залізобетонного монолітного фундаменту глибиною приблизно 1 м. та шириною 1,2 м. по периметру сімох земельних ділянок виділених відповідно до рішення №1728 від 23 вересня 2015 року. Таким чином, будівельні роботи на вищевказаній земельній ділянці проводяться без погодження з контролюючими органами та Дрогобицькою міською радою та з порушенням умов п.п. 4.4.5 договорів про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Статтею 60 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що особливій охороні підлягають природні території та об`єкти, що мають велику екологічну цінність як унікальні та типові природні комплекси, для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних процесів і явищ. Природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні, утворюють єдину територіальну систему і включають території та об`єкти природно-заповідного фонду, курортні та лікувально-оздоровчі, рекреаційні, водозахисні, полезахисні та інші типи територій та об`єктів, що визначаються законодавством України.

Згідно з статтею 63 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» рекреаційними зонами є ділянки суші і водного простору, призначені для організованого масового відпочинку населення і туризму. На території рекреаційних зон забороняються: а) господарська та інша діяльність, що негативно впливає на навколишнє природне середовище або може перешкодити використанню їх за цільовим призначенням; б) зміни природного ландшафту та проведення інших дій, що суперечать використанню цих зон за прямим призначенням. Режим використання цих територій визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, місцевими радами відповідно до законодавства України.

Главою 9 Земельного кодексу України встановлено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Частиною третьою та четвертою статті 52 Земельного кодексу України встановлено, що на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. Порядок використання земель рекреаційного призначення визначається законом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що земельна ділянка площею 24 кв.м., яка передана Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради Фізичній особі-підприємцю Ангельському В.Ю. за Договором №7 про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, належать до категорії земель рекреаційного призначення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування.

Статтею 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Згідно з частиною першою статті 20 вищевказаного закону встановлено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є: малі архітектурні форми (п. 9 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Крім того, частиною 2 вищезазначеної статті закріплено, що розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Так, 23 вересня 2015 року 65 сесією шостого скликання Дрогобицької міської ради прийнято рішення №1728 «Про укладення договорів особистого строкового сервітуту для встановлення та обслуговування об`єктів торгівельного призначення». Даним Рішенням, зокрема, у пункті 1.3. надано дозвіл ОСОБА_1 на укладення договору особистого строкового сервітуту на територію площею 24 кв.м. на встановлення малої архітектурної форми на вул АДРЕСА_3 Володимира АДРЕСА_1 м. Дрогобичі для встановлення та обслуговування об`єктів торгівельного призначення, строком на 5 (п`ять) років.

Право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) згідно з ч. 1 ст. 98 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм).

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 20 вказаного вище закону землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель; встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою, у тому числі визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України; надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути); тощо.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що приймаючи оскаржене рішення, Дрогобицькою міською радою не було дотримано ряд вимог передбачених законом, зокрема тих, які стосуються складення проекту землеустрою ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку.На підтвердження чого, у матеріалах справи наявний лист Відділу Держгеокадастру у м. Дрогобичі, яким повідомив, що землі парку по вул. В. Великого в м. Дрогобичі відповідно до Державної статистичної звітності форми 6-зем належать до категорії земель рекреаційного призначення шифр рядка 86. Інформація щодо власників чи землекористувачів земель парку по вул. В. Великого в м. Дрогобичі у відділі відсутня, відповідно відділом не погоджувалась протягом 2014 - 2016 років технічна документація, щодо земельних ділянок по вказаній адресі.

Крім того, частиною другою статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично відповідачу ОСОБА_1 передано в оренду частину земельної ділянки без дотримання порядку такої передачі, без визначення меж земельної ділянки, внаслідок чого було вирито котлован та зруйновано родючий шар ґрунту на площі, що значно перевищує надану відповідачу по договору особистого строкового сервітуту, і, згідно поданих документів, заходить на територію парку.

Досліджені судом матеріали справи, свідчать про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення № 1728 від 23 вересня 2015 року Дрогобицькою міською радою не було дотримано вимог чинного законодавства, що встановлено вище. Крім того, прийняте рішення, спрямоване на порушення державних інтересів.

Тому, розглянувши вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування п. 1.3 рішення сесії Дрогобицької міської ради № 1728 від 23 вересня 2015 року «Про укладення договорів особистого строкового сервітуту для встановлення та обслуговування об`єктів торгівельного призначення», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення.

21 березня 2017 року робочою комісією Дрогобицької міської ради здійснено виїзд на АДРЕСА_1 (колишній магазин «Океан») та проведено обстеження використання вищезазначених земельних ділянок згідно з умовами укладених договорів. Такою комісією, встановлено, що на земельних ділянка ведуться земельні роботи по влаштуванню залізобетонного монолітного фундаменту глибиною приблизно 1 м. та шириною 1,2 м. по периметру сімох земельних ділянок виділених відповідно до рішення №1728 від 23.09.2015. Таким чином, будівельні роботи на вищевказаній земельній ділянці проводяться без погодження з контролюючими органами та Дрогобицькою міською радою та з порушенням умов п.п. 4.4.5 договорів про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Також, зазначені факти проведення будівельних робіт підтверджуються долученими до матеріалів справи фотокопіями.

Враховуючи наведене, міськрайонний суд правильно встановив, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 площею 24 кв. м. вартістю 52 726,32 грн., привівши її у стан, не гірший ніж було отримано за договором є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що територія, на яку спірним рішенням Дрогобицької міської ради №1728 від 23.09.2015 встановлено особистий строковий сервітут ОСОБА_1 є територією автостоянки, а не паркова зона не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Генерального плану міста, затвердженого вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування територія, яка відведена під розміщення тимчасових споруд згідно умовних позначень, належить до території лісів та лісопарків та згідно експлікації відноситься до міських та районних парків та скверів, зон відпочинку.

Крім цього, згідно плану зонування території м. Дрогобича, затвердженого рішенням сесії Дрогобицької міської ради №964 від 20.02.2013, вище вказана територія відноситься до ландшафно-рекреаційної зони - зони озеленених територій загального користування. Слід зазначити також, що відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у м. Дрогобичі №10/1322/0.0-295/2-17 від 01.02.2018 землі парку на вул.В.Великого у м. Дрогобичі згідно Державної статистичної звітності форми 6-зем належить до категорії земель рекреаційного призначення (шифр рядка 86).

Не спростовують висновків суду першої інстанції і доводи ОСОБА_1 про недотримання вимог процесуального закону в частині визначення органу, уповноваженого представляти інтереси держави у спірних правовідносин та в частині повідомлення цього органу про звернення прокурора до суду.

На думку апелянта таким органом має бути Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

Однак, в силу вказівок ч.2 ст.45 ЦПК України (в редакції на час подачі позову місцевої прокуратури) виключно прокурору належить право визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, в інтересах якого подається позов.

Такі ж висновки містяться у рішенні Конституційного Суду України №1-1/99 від 08.04.1999 у справі щодо представництва прокуратурою інтересів держави, де суд вказав, що прокурор самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Крім цього, згідно з п. 1 Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 14.01.2015 за №15 центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Згідно з положенням про ГУ Держгеокадастру у Львівській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 за №308 Головне управління є територіальним органом Держгеокадастру.

Разом з тим, вказаним Положенням не передбачено повноважень щодо звернення названого центрального органу виконавчої влади до суду про визнання незаконними (недійсними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування земельних ділянок державної та комунальної власності, а також їх повернення з чужого незаконного володіння, а посилання ОСОБА_1 на повноваження територіальних органів ГУ Держгеокадастру щодо звернення до суду з позовом стосується виключних випадків - відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Враховуючи, що у визначеному чинним законодавством державного органу, уповноваженого здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, відсутні повноваження щодо звернення до суду, вважаю, що прокурор, пред`являючи даний позов в інтересах держави, правомірно набув статус позивача, у зв`язку з чим судом першої інстанції прийнято рішення про задоволення позову

Аналогічні висновки щодо участі прокурора зроблено Вищим господарським судом України у аналогічних спорах - у постановах від 14.05.2015 справа №926/1280/14; 03.06.2015 справа № 926/1360/14; 22.04.2015 справа №926/1348/14.

Таким чином, можна стверджувати, що при ухваленні спірних пунктів зазначених рішень та укладеного договору строкового особистого сервітуту Дрогобицька міська рада діяла з порушенням зазначених норм чинного законодавства та всупереч інтересам територіальної громади, а прокурором обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 26.06.2019

Головуючий

Судді