Ухвала

27 червня 2019 року

м. Київ

справа № 308/6693/17

провадження № 61-44545ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа - Територіальний сервісний центр № 2141 Регіонального сервісного центу МВС України в Закарпатській області, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа -Територіальний сервісний центр № 2141 Регіонального сервісного центу МВС України в Закарпатській області, про зняття арешту з майна.

Позов мотивовано тим, що 04 травня 2008 року він придбав у ОСОБА_2 автомобіль «ЗАЗ Daewoo» Т13110 легковий седан-В, 2005 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 . Того ж дня, 04 травня 2008 року йому було передано автомобіль, свідоцтво про реєстрацію автомобіля і всі комплекти ключів, а також він отримав генеральну довіреність на право керування автомобілем та право здійснити зняття автомобіля з обліку. Вказував, що він використовував автомобіль на основі генеральної довіреності до вересня 2009 року, не переоформлював його на себе через відсутність коштів на оплату витрат з укладання договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку та переоформлення в органах ДАІ. У вересні 2009 року, вирішивши зареєструвати автомобіль на себе, він звернувся до відповідного ВРЕВ, де дізнався, що відповідачем на автомобіль накладено арешт у зв`язку із відкритими виконавчими провадженнями відносно боржника ОСОБА_2 Зазначав, що він не знав та не міг знати про боргові зобов`язання ОСОБА_2 , оскільки такі виникли після фактичного відчуження автомобіля у травні 2008 року. Він є фактичним власником автомобіля з 04 травня 2008 року, понад дев`яти років володіє, користується, ремонтує і обслуговує автомобіль, а також має всі повноваження щодо розпорядження автомобілем. Попередній власник автомобіля ОСОБА_2 жодним чином фактичне право власності не оспорює і ніяких вимог щодо повернення автомобіля не заявляє. Накладені арешти перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися автомобілем.

Посилаючись на викладені обставини, просив зняти арешти та/або заборони на відчуження з автомобіля марки ЗАЗ, модель Daewoo Т13110, тип легковий седан-В, 2005 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 06 лютого 2008 року Ужгородським ВРЕВ УДАІ УМВС Україні в Закарпатській області, що накладені постановами державного виконавця при примусові виконанні у межах виконавчих проваджень 18 серпня 2008 року № 12-1129/08, 20 жовтня 2008 року № 12-1129/08, 10 грудня 2008 року № 17-1081, 17 червня 2009 року № 12-978/09, 09 листопада 2009 року № 12-1540/09, 17 листопада 2009 року № 12-/09, 04 лютого 2010 року № 12-/10, 16 березня 2010 року № 12-/10, 11 червня 2010 року № 18-1024, 26 серпня 2010 року № 8-1222, 07 квітня 2011 року ВП 25715195, 12 серпня 2011 року ВП 27875021, 06 березня 2012 року ВП 31581915, 14 травня 2012 року ВП 31688410, 21 червня 2012 року ВП 32777789, 13 вересня 2012 року ВП 33786395, 11 жовтня 2012 року ВП 33966163, 11 жовтня 2012 року ВП 34298569, 19 червня 2013 року ВП 38282338, 25 лютого 2014 року ВП 42086375, 07 листопада 2014 року ВП 44400474, 25 травня 2015 року ВП 45602222, 07 вересня 2015 року ВП 48385076, 04 грудня 2015 року ВП 49302576, 26 березня 2016 року ВП 50370678, 21 квітня 2016 року ВП 50639988, 20 грудня 2016 року ВП 52531774, 21 грудня 2016 року ВП 52468983, 21 грудня 2016 року ВП 52616193, 12 вересня 2017 року ВП 54673115, 06 жовтня 2017 року ВП 54845242.

У доповненнях до позовної заяви позивач зазначив, що підставою для звернення до суду із даним позовом є вчинення відповідачем дій, спрямованих на обмеження його права власності на автомобіль, а саме, накладання арештів та/або заборон, які унеможливлюють здійснення реєстраційних дій (зняття з обліку, реєстрація, перереєстрація автомобіля). Обставини щодо укладання договору купівлі-продажу автомобіля та щодо факту передачі автомобіля встановлені рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2010 року у справі № 2п-3479/10, яке набрало законної сили 16 червня 2010 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є зняття арешту з майна, а саме: автомобіля «ЗАЗ Daewoo» Т13110 легковий седан-В, 2005 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Зазначена справа не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, а тому є малозначною в силу своїх властивостей.

Незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Беручи до уваги характер вказаної немайнової вимоги, а також чітке нормативне урегулювання порядку вирішення спорів даної категорії, Верховний Суд, з урахуванням положень частини шостої статті 19 ЦПК України, визнає дану справу справою незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки зазначена касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа - Територіальний сервісний центр № 2141 Регіонального сервісного центу МВС України в Закарпатській області, про зняття арешту з майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик