Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 704/1414/16-ц

провадження № 61-21732св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Легедзене»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Легедзене» на заочне рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 січня 2017 року в складі судді Дьяченка Д. О. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року в складі колегії суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Ювшина В. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Легедзене» (далі - ТОВ «Агрофірма «Легедзене») про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,20 га, розташованої в адміністративних межах Легедзинської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

20 вересня 2011 року між ним та ТОВ «Агрофірма «Легедзене» укладено договір оренди землі строком на 5 років, земельна ділянка з 20 вересня 2016 року передана відповідачу в оренду.

До закінчення строку дії договору позивач повідомив адміністрацію відповідача про намір не продовжувати договірні стосунки, зазначаючи, що має намір здійснювати обробку землі самостійно. Відповідач відповіді не надав, усно повідомив його про те, що 5-річний строк дії договору закінчується у 2017 році, посилаючись, що строк дії договору слід відраховувати з моменту його реєстрації в Держкомземі у Тальнівському районі Черкаської області, тобто з 02 серпня 2012 року.

ОСОБА_1 вважав, що державна реєстрація договору оренди землі не може змінювати момент його укладення, тому строк дії договору оренди землі закінчився 20 вересня 2016 року, отже, відповідач незаконно, без відповідної правової підстави продовжує користуватися належною йому земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції

Заочним рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області

від 26 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року, позов задоволено.

Витребувано з користування ТОВ «Агрофірма «Легедзене» земельну ділянку площею 2,20 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, коли його підписували, договір вважається укладеним цього дня.

Строк дії договору оренди закінчився, додаткову угоду про поновлення цього строку сторони не укладали.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Агрофірма «Легедзене», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати,ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги, що строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Договір оренди землі зареєстрований у Держкомземі у Тальнівському районі Черкаської області 02 серпня 2012 року, отже, строк його дії спливає 02 серпня 2017 року.

ТОВ «Агрофірма «Легедзене» посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16 про те, що строк дії договору розпочинається з моменту його державної реєстрації.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки згідно з державним актом про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,20 га, що розташована в адміністративних межах Легедзинської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

20 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма «Легедзене» укладений договір оренди землі № 95, згідно з умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходяться в адміністративних межах Легедзинської сільської ради. Договір укладено строком на 5 років.

Відповідно до пункту 35 договору його дія припиняється у разі, зокрема закінчення строку, на який договір було укладено.

Відповідно до пункту 41 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його держаної реєстрації.

Зі змісту договору оренди землі від 20 вересня 2011 року відомо, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-денний термін після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі (пункт 20).

Згідно з актом про передачу та приймання земельної ділянки від 20 вересня 2011 року орендодавець ОСОБА_1 передав в оренду, а орендар ТОВ «Агрофірма «Легедзене» прийняло земельну ділянку площею 2,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, коли підписали договір, договір вважається укладеним цього ж дня. Строк дії договору оренди закінчився, додаткову угоду про його поновлення сторони не укладали.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18, 20 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Отже, строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення (пункт 41 договору).

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16. Ця правова позиція є незмінною і підстав для відступлення від неї колегія суддів не вбачає.

Такої ж позиції дотримувався Верховний Суд при розгляді аналогічної справи № 704/1413/16-ц.

Відповідно до частин першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для витребування з користування ТОВ «Агрофірма «Легедзене» земельної ділянки, суд апеляційної інстанції недоліків суду першої інстанції не усунув та помилково залишив ухвалене ним рішення без змін.

Оскільки суд повно з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, проте неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють набрання чинності договором оренди земельної ділянки, судові рішення підлягають скасуванню з прийняттям у справі нового рішення про відмову у позові.

Питання щодо моменту набрання чинності договором оренди землі, що має правове значення для вирішення вказаної справи, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 500/2843/16, провадження № 61-29103св18.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеної норми, судові витрати за апеляційний та касаційний розгляди справи слід віднести за рахунок ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Легедзене» задовольнити.

Заочне рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 травня 2017 року скасувати з ухваленням нового рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Легедзене» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Легедзене» 1 268,24 грн на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик