КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гуля В.В., Сліпченка О.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Іщука Євгена Миколайовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третя Київська міська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рвач Жанни Василівни, Відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2019 рокуадвокат Іщук Є.М., який діє відповідно до договору про надання правової допомоги укладеного з ОСОБА_5 за довіреністю від ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третя Київська міська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рвач Жанни Василівни, Відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва про визнання заповіту недійсним повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Іщук Є.М. , який діє в інтересах ОСОБА_2 16 серпня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказав, що підстави позову не є тотожними, та підстав повертати позов у суду не було, також зазначив, що відповідно до висновку комплексної судово-психіатричної експертизи, яка була призначена в межах кримінального провадженнч відповідно до постанови заступника начальника СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві від 06.02.2018 року: ОСОБА_6 на час укладення шлюбу від 21.01.2004 року страждав хронічним психічним розладом у вигляді Органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та афатичними порушеннями. ОСОБА_6 за своїм психічним станом не усвідомлював сповна значення своїх дій та не міг керувати ними.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною. Просить, відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити без змін ухвалу суду першої інстанції та застосувати до позивача та її представника заходи процесуального примусу.

ОСОБА_4 , третя Київська міська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рвач Ж.В., Відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва відзивів на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з положень пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України та вважав, що позов про визнання заповіту недійсним від 11.02.2008 №1291 розглянутий з аналогічних підстав.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна міститизміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам процесуального закону. Така заява порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року позовну заяву було повернуто позивачу з підстав визначених ч. 3 ст. 185 ЦПК України(а.с. 27-28).

Постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року ухвалу суду першої інстанції від 27 лютого 2019 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду (а.с. 57-60).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків (а.с. 64-65).

Судом першої інстанції встановлено, що до відкриття провадження у справі на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 разом із доданими документами з якої вбачається, що Шевченківським районним судом м. Києва була розглянута цивільна справа № 2-2720/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним (а.с. 81-82).

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року, було визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач Є.В. від 11.02.2008 р. зареєстрований в реєстрі № 1291, вказане рішення скасоване на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 89-94).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 травня 2014 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 відхилено, а рішення Апеляційного суду м. Києва від 6 лютого 2014 року залишено без змін (а.с. 95-98).

З позовної заяви вбачається, що позивач просив визнати недійсним заповіт від 11 лютого 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач Ж.В. та який було зареєстровано в реєстрі за №1291, відповідно до умов вказаного заповіт ОСОБА_6 заповідав все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом буде мати право ОСОБА_3 (а.с. 72-76).

Також судом встановлено, що підставами для звернення до суду із даним позовом стало те, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними із посиланням на докази, які були отримані у 2018 році.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням процесуального закону, оскільки суд першої інстанції в мотиваційній частині ухвали зазначив, що приходить до висновку про відмову у відкритті провадження та посилається на статтю 186 ЦПК України, яка передбачає відмову у відкритті провадження, а у резолютивній частині оскаржуваної ухвали, зазначає, що позовна заява повертається позивачу.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції погоджується с доводами апеляційної скарги про допущення судом першої інстанції помилки при постановленні ухвали.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги Іщука Євгена Миколайовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іщука Євгена Миколайовича , який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року скасувати повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третя Київська міська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рвач Жанни Василівни, Відділу реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва про визнання заповіту недійсним, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «22» жовтня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіВ.В. Гуль О.І. Сліпченко