Дата документу 29.10.2019 Справа № 310/1941/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 325/1442/17
Провадження №22-ц/807/2951/19
Головуючий в 1-й інстанції Пантилус О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Дашковської А.В., Полякова О.З.,
секретарБабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приазовської районної державної адміністрації, треті особи Приазовська районна рада, опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Азимут» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити у виконавчому провадженні з виконання рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03.11.2017 року боржника Приазовську районну державну адміністрацію на нового боржника Приазовську селищну раду.

Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду у цій справі заявник отримав виконавчий лист про стягнення суми заробітної плати, який пред`явив до Управління ДКСУ у Приазовському районі, а також ще один виконавчий лист про поновлення його на роботі, який він пред`явив до ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, виконавче провадження відкрите 07.08.2018 року. На даний час рішення суду в жодній частині не виконано. На початку січня заявнику стало відомо, що Приазовська різнопрофільна спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» (), припинена як юридична особа 03.12.2018 року. Її правонаступником є Опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» () Приазовської селищної ради. Повноваження щодо призначення на посаду і звільнення з посади, оплати праці директора навчального закладу здійснюються вже не Приазовською районною державною адміністрацією, а Приазовською селищною радою. Таким чином, заявник вважає, що відбулось вибуття боржника Приазовської районної державної адміністрації як сторони виконавчого провадження у зв`язку з припиненням Приазовської РСШ І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут», як юридичної особи, шляхом реорганізації у ОНЗ Приазовська СШ І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут». Заявник вважає, що він підлягає поновленню на роботі в новоутвореному навчальному закладі, через неможливість поновлення у ліквідованій Приазовській РСШ І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут».

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заявлених вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що станом на день звернення заявника до суду з заявою про зміну боржника, первинний навчальний заклад припинений як юридична особа шляхом реорганізації в новостворений навчальний заклад, а повноваження щодо управління новоствореним навчальним закладом перейшли від Приазовської РДА до Приазовської селищної ради. Реорганізований навчальний заклад є повним правонаступником припиненого навчального закладу і жодних обмежень частині правонаступництва судом не встановлено, а тому є всі підстави для задоволення заявлених вимог.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Приазовська селищна рада зазначає, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, мотивованою та законною і не має жодних підстав для її скасування, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 03.11.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме скасовано як незаконний наказ «Про припинення трудового договору (контракту)» № 104-К виданий 23 серпня 2017 року відділом освіти, молоді та спорту Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області; поновлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» (); стягнуто з Приазовської районної державної адміністрації () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21706 (двадцять одна тисяча сімсот шість) грн. 51 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення суду, згідно постанови Апеляційного суду Запорізької області від 06.03.2018, набрало законної сили. 25 червня 2018 року Верховний суд залишив скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін.

Виконавчий лист № 325/1442/17 Приазовського районного суду Запорізької області від 27.07.2018 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут», зареєстрований в АСВП (спец розділ) за номером ВП 56948942 знаходиться на виконанні та державним виконавцем проводяться виконавчі дії, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

А саме, 07.08.2018 відкрите виконавче провадження ВП № 56948942, боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 12.09.2018, 01.11.2018 державним виконавцем направлені боржнику вимоги про негайне виконання резолютивної частини виконавчого документа. Постановами від 02.10.2018, 20.11.2018 на боржника накладені штрафи за невиконання рішення суду. Однак, рішення залишилось невиконаним. У зв`язку з чим 03.12.2018 до Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області направлене повідомлення про злочин. 22.01.2019 вчинення виконавчих дій зупинене, у зв`язку із розглядом цієї справи.

Опорний навчальний заклад «Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» Приазовської селищної ради Запорізької області є правонаступником усіх прав та обов`язків Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» Приазовської районної ради Запорізької області, а також інших навчальних закладів - Приазовської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Приазовської районної ради Запорізької області, Володимирівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Приазовської районної ради Запорізької області та Новоіванівської загальноосвітньої школи 1 ступенів Приазовської районної ради Запорізької області. Між тим, питання щодо працевлаштування до ліквідованих юридичних осіб правовстановлюючими документами НЗ не врегульовано.

В пунктах 6.1. і 6.2. статуту Опорного навчального закладу «Приазовська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут» Приазовської селищної ради Запорізької області передбачено, що управління Опорним закладом здійснюють, зокрема, засновник, який укладає строковий трудовий договір з директором Опорного закладу обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти. А директор Опорного закладу, згідно п.6.11 статуту, призначається на посаду за результатами конкурсного відбору.

Відмовляючи заявнику у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок реорганізації навчальних закладів Приазовська селищна рада отримала повноваження управління іншим навчальним закладом, а не тим, на роботі в якому судом поновлено працівника ОСОБА_1 . Крім того, відсутні підстави вважати, що відбулось вибуття сторони виконавчого провадження - боржника, оскільки обов`язок виконання рішення суду зберігає Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Статтями 129, 1291 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції і який має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч.ч.1,3 ст.431 ЦПК).

У виконавчому листі, виданому Приазовським районним судом Запорізької області 27.07.2018 на підставі рішення суду від 03.11.2017 вказаний боржник - Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області та резолютивна частина рішення - «Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді директора Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 1 «Азимут».

Заявник ОСОБА_1 ґрунтує свою позицію на тому, що він повинен бути поновлений на посаді директора не навчального закладу, який вказано у виконавчому листі та рішенні суду, і який ліквідовано, а в іншому новоутвореному закладі освіти.

Однак вказаний довід набув належної оцінки, ще в ході розгляду по суті позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про що зазначалось в мотивувальних частинах рішень апеляційної та касаційної інстанції.

Так, заявляючи позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд поновити його на посаді директора новоствореного опорного навчального закладу Приазовська спеціалізована школа I-III ступенів "Азимут" шляхом реорганізації (злиття), посилаючись на те, що цей навчальний заклад є правонаступником Приазовської різнопрофільної спеціалізованої школи I-III ступенів № 1 "Азимут", і посада директора опорного навчального закладу є тотожною посаді, яку займав ОСОБА_1 .

Однак суди всіх інстанції дійшли висновку, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до порядку призначення на посаду керівників загальноосвітніх навчальних закладів, що є об`єктами спільної власності територіальних громад, сіл та селищ Приазовського району в разі реорганізації навчального закладу, директор призначається за результатами конкурсу на зайняття вакантної посади.

Доказів того, що ОСОБА_1 мав намір прийняти участь у конкурсі на зайняття посади директора реорганізованого навчального закладу, матеріали справи не містять.

Рішення конкурсної комісії щодо визначення переможцем конкурсу ОСОБА_2 , як і наказ про призначення останньої на посаду директора комунальної установи опорний навчальний заклад Приазовська спеціалізована школа І-Ш ступенів "Азимут", ніким не оспорювалися, є дійсними, відтак зазначена посада не є вакантною, що також виключає можливість переведення позивача на цю посаду.

Саме такі висновки були викладені в ухвалі Верховного суду від 4 травня 2018 року у цій справі.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як вірно встановив суд першої інстанції, обов`язок виконання рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 03.11.2017 року зберігає за собою Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, а тому відсутні передбачені законом підстави для зміни боржника у зобов`язанні.

Тим більше, що заявник просив замінити боржника на Приазовську селищну раду на яка в жодному разі не є правонаступником Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області.

Тож суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих у відповідності із процесуальним законом, а наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, а тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 жовтня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

А. В. Дашковська

О. З. Поляков