Справа № 219/6542/19
Провадження №2-о/219/969/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року. Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Радченко Л.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Антитерористичний Центр при Службі безпеки України (по стройовій частині), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій відповідно до ст.ст. 256-259 ЦПК України, просить виправити помилку та встановити факт, що має юридичне значення правовстановлюючого документу в Наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Забезпеченні та проведення, з метою виконання службових завдань від 02.02.2015 № 33, від 13.12.2015 № 347, від 14.12.2015 № 348, де не вірно вказано її прізвище ОСОБА_2 , згідно паспортним даним заявник значиться ОСОБА_1 .

Суд, ознайомившись з матеріалами заяви, приходить до наступного.

Заява не повністю відповідає вимогам ст.318 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

При цьому, заявник просить одночасно виправити помилку та встановити факт, що має юридичне значення правовстановлюючого документу, що є не зрозумілим та не конкретним, у тому числі незрозумілі вимоги в заяві окремого провадження про виправлення помилки, а також, не зрозуміло, який саме факт просить встановити заявник, тому, необхідно уточнити заявлені вимоги.

В заяві відсутні відомості про звернення заявника до відповідної установи з певним питанням, наслідки такого звернення, тощо. Також, у зв,язку з викладеним, пропонується уточнити зацікавлену особу (юридичну особу, до повноважень якої відноситься вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій на час звернення з відповідною заявою).

Також, заявник посилається на норми ст.ст. 256-259 ЦПК України, які втратили свою чинність 15.12.2017р., тому, необхідно уточнити правові підстави звернення до суду з дійсною заявою.

Крім того, заявником не сплачено судовий збір, і що підлягає уточненню.

Відповідно до ст..4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору у справах окремого провадження для фізичних осіб становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірах, встановлених ЗУ « Про судовий збір» (384,20грн.). В заяві відсутні відомості про підстави звільнення заявника від сплати судового збору.

З наведеного вбачається невідповідність дійсної заяви ст.318 ЦПК України та необхідність застосування, за аналогією закону, до поданої заяви наслідків, передбачених ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Дійсну заяву -залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунути вказані недоліки позову у десятиденний строк з дня отримання заявником ухвали і роз,яснити, що інакше заява буде визнана неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Радченко