пр.. № 2/317/591/2019
Справа № 317/733/19
01 липня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.
за участю: секретаря судового засідання Герман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Миколай-Пільська сільська рада Запорізького району Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в житловому будинку,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Миколай-Пільська сільська рада Запорізького району Запорізької області та просить позбавити його права користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу. У належному йому житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який за місцем реєстрації не проживає з 2018 року по теперішній час. Реєстрація відповідача у належному позивачу призводить до нарахування зайвих сум за комунальні послуги, тому вона вимушена звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Усенко А.В. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному вєб-порталі судової влади, до суду не з`явився, жодних заяв він нього не надходило.
Представник третьої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомялись своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.08.2000 р., серія АВН № 644907 ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що також підтверджується технічним паспортом, реєстровий номер 2р № 140.
Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований в спірному житловому будинку з 01.07.2010 р. по теперішній час, що підтверджується відповіддю на запит наданою Миколай-Пільською сільської ради Запорізького району Запорізької області від 25.03.2019, підписаною сільським головою Миколай-Пільської сільської ради.
Відповідно до довідки виданої виконкомом Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 409 від 04.06.2019 ОСОБА_2 , 1990 р.н. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.06.2019 р. складеного комісійно, встановлено, що ОСОБА_2 1990 р.н., дійсно зареєстрований в буд. АДРЕСА_1 , однак не проживає з 2018 року по теперішній час.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника будинку позивача, та відсутній за місцем своєї реєстрації більше одного року.
За правилами статті 71 ЖК України, пункту 10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року ( із наступними змінами ) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо ) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин в ході розгляду справи не було встановлено.
Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи.
Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні більше 6 місяців, не спростував обставин на які посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 141, 259, 89, 264-265, 267, 268, 280-284 ЦПК України, -
Позбавити ОСОБА_2 права користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Запорізькій районний суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Мінгазов