Справа № 364/406/19
Провадження № 2/364/179/19
25.06.2019 р. Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Макаренко Л. А.,
при секретарі судового засідання Кулинич Г. І.,
сторони не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,
До Володарського районного суду Київської області 09.04.2019 р. надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій Позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 06.11.2014 р. у Берестовицькому райвиконкомі Гродненської області Республіки Білорусь, актовий запис № 80, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 ». Також Позивач у позовній заяві просила не надавати термін на примирення і виклала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, вона перебуває у шлюбі з громадянином Білорусі, шлюб зареєстрований 06.11.2014 р., дітей від цього шлюбу сторони не мають, спільне сімейне життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, шлюбно-сімейні відносини сторони припинили вже з 20.12.2014 р., тому збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Також вказала на те, що останнє відоме їй місце проживання Відповідача на території України адреса місця проживання Позивача (а.с. 2-3).
Ухвалою суду від 23.04.2019 р. відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву та призначено підготовче судове засідання на 13.05.2019 р. (а.с. 13-15), відкладене на 27.05.2019 р. через неявку сторін; ухвалою суду від 27.05.2019 р. справу призначено до судового розгляду на 12.06.2019 р. (28-29), відкладений на 25.06.2019 р. також через неявку сторін.
У судове засідання 25.06.2019 р. Позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджено матеріалами справи; у позовній заяві, як зазначалося, виклала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 3), заперечень проти заочного розгляду справи суду не подавала.
Відповідач у судове засідання вчергове не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку частин сьомої, восьмої, одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) шляхом направлення судових повісток (а.с. 17, 22, 31) за його останньою відомою адресою місця проживання в Україні, зазначеною Позивачем у позовній заяві (а.с. 2), інших відомостей щодо його адрес місць проживання та/або перебування суду органами реєстрації повідомлено не було (а.с. 11, 12), судові повістки поверталися з відміткою «не проживає» (а.с. 19, 26), а також шляхом розміщення оголошень про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 23-24, 32-33, 35-36). Адреса його місця проживання/перебування за межами України суду невідома.
За наведених обставин Відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (частина десята статті 130 ЦПК України).
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за відсутності відповідних заперечень Позивача вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи й оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
З наявних матеріалів справи судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт Володарка Київської області, де зареєстрована та проживає, є громадянкою України, що підтверджено доданою до позовної заяви копією її паспорту громадянина України, серія НОМЕР_1 , виданого Володарським РС Управління ДМС України в Київській області 25.02.2015 р. (а.с. 4).
Позивач та Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець селища Тетерівка Берестовицького району Гродненської області Республіки Білорусь, 06.11.2014 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 06.11.2014 р. Відділом ЗАЦС Берестовицького райвиконкому Гродненської області, актовий запис № 80, а також перекладом цього свідоцтва на українську мову та апостилем (а.с. 5-7).
Також Позивачем у позові зазначено про те, що вони з Відповідачем не зійшлися характерами та припинили спільне проживання ще з 20.12.2014 р., тобто не проживають спільно та не ведуть спільного господарства понад 5 років, відтак Позивач вважає неможливим збереження шлюбу, це суперечитиме її інтересам.
Відповідно до Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51); іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України (стаття 26).
Згідно з положеннями статей 16, 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою статті 60 названого Закону обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя, яким є право держави, громадянином якої вона є.
За статтею 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка ратифікована Законом України від 10.11.1994 р. № 240-94/ВР, набула чинності для України 14.04.1995 р. і застосовується, зокрема, у відносинах України з Республікою Білорусь, по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви; якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.
У зв`язку з наведеним та враховуючи, що Позивач є громадянкою України, зареєстрована і проживає в Україні, де подружжя мало останнє спільне місце проживання за адресою місця проживання Позивача, тому до правовідносин сторін щодо припинення шлюбу суд застосовує законодавство України.
Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України).
За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 Сімейного кодексу України).
Зогляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами тривалий час (понад 5 років), суд дійшов до висновку, що рішення Позивача про розлучення є для неї виваженим і свідомим, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини Позивач наміру не має. Суд не може примушувати жінку та/або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Відтак, суд вбачає передбачені законом підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню.
За позицією Верховного Суду шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу (постанова від 08.11.2018 р. у справі № 569/458/18).
Питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішує з огляду на те, що Позивачем не викладено у позовній заяві розрахунку судових витрат та передбачених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» відомостей, необхідних для забезпечення стягнення судових витрат з Відповідача, в разі ухвалення такого рішення судом.
Зважаючи на усе наведене та відповідно до статей 13, 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 2-4, 12, 13, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-284, 288, 289, 351, 352, 354, 355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 06.11.2014 р. Відділом ЗАЦС Берестовицького райвиконкому Гродненької області (Республіка Білорусь), актовий запис № 80, розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити її прізвище « ОСОБА_3 ».
Роз`яснити Позивачеві, що питання щодо судових витрат може бути вирішено судом, зокрема, за її заявою шляхом ухвалення додаткового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.
Копії заочного рішення суду надіслати сторонам.
Рішення суду після набрання законної сили надіслати до Володарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Володарським районним судом Київської області за письмовою заявою Відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення; заява про перегляд заочного рішення подається в письмовій формі та повинна відповідати вимогам статті 285 ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути оскаржено Позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо протягом цього строку не було подано заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Л. А. Макаренко