Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4069/19
Р І Ш Е Н Н Я

12 червня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Постоленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Служби автомобільних доріг у Черкаській області про стягнення інфляційного збільшення та 3 % річних, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Служби автомобільних доріг у Черкаській області про стягнення інфляційного збільшення та 3 % річних.

Свій позов обґрунтовує тим, що10 грудня 2017 року року відбулася ДТП на 43 км. автотраси Канів-Черкаси-Чигирин (Р10) внаслідок падіння дерева, що знаходилося на укосі земляного полотна на відстані 6 м від кромки проїжджої частини на автомобіль Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 під час руху.

27 березня 2018 року подано вимогу про відшкодування збитків у розмірі 148950 грн. до Служби автомобільних доріг у Черкаській області.

1 листопада 2018 року прийнято рішення по справі № 711/3009/18 за позовом ОСОБА_2 до Служби автомобільних доріг в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди. Вищезазначеним рішенням позов задоволено частково, вирішено стягнути із Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_2 148950 грн. завданих збитків, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2019 року вищезазначене рішення залишено без змін.

Судове рішення було виконано 11 квітня 2019 року.

17 квітня 2019 року відповідачу була подана вимога про відшкодування інфляційних втрат та 3 % річних на загальну суму 17 346 грн. 09 коп.. На момент написання позову - залишена без відповіді.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, строк виконання вимоги і, відповідно, виконання зобов`язання Служби автомобільних доріг у Черкаській області настав 3 квітня 2018 року (з врахуванням того, що вимога була подана відповідачу 27 березня 2018 року).

Таким чином, САД у Черкаській області прострочила виконання зобов`язання на 372 календарні дні. (період з 3 квітня 2018 року по 11 квітня 2019 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку 3% річних за період з 4 квітня 2018 року по 10 квітня 2019 року становить 4554 грн. 20 коп., інфляційні становлять 12791 грн. 89 коп.

На підставі наведеного просив суд стягнути з Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_2 12791 грн. 89 коп. інфляційного збільшення заборгованості, трьох процентів річних у розмірі 4554 грн. 20 коп., а всього 17346 грн. 09 коп. та судові витрати.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2019 року.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Юрченко В.О. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. В поданому до суду запереченні зазначила, що правовим обґрунтуванням заявлених позовних вимог позивач вказує ч.2 ст.625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, при розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Сплата процентів за ст. 625 ЦК України є відповідальністю боржника, яка виникає з факту правопорушення грошового зобов`язання.

В даному ж випадку, рішенням суду по справі № 711/3009/18 відшкодовано матеріальну шкоду, завдану внаслідок неналежного утримання автомобільної дороги, отже первісне рішення ухвалено із не зобов`язальних правовідносин, регулюється нормами відшкодування шкоди, у зв`язку з чим до правовідносин, які виникли між сторонами не підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України. До набрання законної сили рішенням суду по справі № 711/3009/18 жодних зобов`язальних правовідносин між сторонами не існувало. Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі N 6-2759цс 15 від 20 січня 2016 року.

Крім того, як вже зазначалося вище, до набрання законної сили рішенням суду по справі № 711/3009/18, тобто до 17 січня 2019 року, жодних зобов`язальних правовідносин між сторонами не існувало. Фактично зобов`язання по сплаті коштів виникло у Служби після набрання законної сили рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси, тобто 17 січня 2019 року.

Посилання позивача на вимогу про сплату коштів як на підставу виникнення зобов`язання, є невірним, оскільки лише під час розгляду справи в суді, шляхом надання копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач надав докази того, що саме він є власником пошкодженого автомобіля, а тому відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України може вимагати відшкодування завданої йому шкоди. Так, ч.3 ст.386 ЦК України передбачає право власника, права якого порушені, на відшкодування завданої йому майнової шкоди. При цьому, позивач направляючи вимогу про сплату коштів на адресу Служби вказував про те, що він є власником автомобіля HONDA ACCORD реєстраційний номер НОМЕР_1 . Разом з тим, жодних документів, які б це підтвердили, матеріали отриманої від позивача вимоги не містили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 1 листопада 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_2 , в особі адвоката Юрченка В.О. до Служби автомобільних доріг у Черкаській області про відшкодування шкоди заподіяної бездіяльністю органу державної влади, їх посадовою особою або службовою особою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Стягнуто із Служби автомобільних доріг у Черкаській області ( 18006 м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 148950 грн. завданих збитків.

Стягнуто із Служби автомобільних доріг у Черкаській області ( 18006 м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, ) на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2019 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 1 листопада 2018 року залишено без змін.

Таким чином, рішення При дніпровського районного суду м. Черкаси набрало законної сили 17 січня 2019 року.

11 квітня 2019 року на рахунок позивача в ПАТ «ПриватБанк» Служби автомобільних доріг у Черкаській області на виконання рішення Придніпровського районного суду від 1 листопада 2018 року перерахувала кошти в сумі 148950 грн.

Стаття 625 Цивільного Кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року постановлено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки, зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Зобов`язання, що виникли у відповідача на підставі судового рішення є грошовими та виражені в національній валюті.

Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 4 квітня 2018 року (настання строку виконання вимоги про відшкодування шкоди, яка подана 27 березня 2018 року) по 10 квітня 2015 року (перерахування суми боргу, яка визначена рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 1 листопада 2018 року) за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування матеріальних збитків, які були завдані в результаті ДТП.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач виконав своє зобов`язання 11 квітня 2019 року, перерахувавши на рахунок позивача кошти в сумі 148950 грн., а тому зобов`язання з відшкодування шкоди є припиненим.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що до набрання законної сили рішенням суду по справі № 711/3009/18 жодних зобов`язальних відносин між сторонами не існувало. Фактично зобов`язані по сплаті коштів виникло у САД після набрання законної сили рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси, тобто до 17 січня 2019 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного ст.625 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 3, 76-82, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Служби автомобільних доріг у Черкаській області ( 18006 м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, )про стягнення інфляційного збільшення та 3 % річних відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 24 червня 2019 року.

Головуючий: Р. В. Демчик