Справа № 137/593/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

07.05.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому зазначають, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 12.11.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4200.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов`язання з надання кредиту, проте ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконала, тому станом на 12.03.2019 року виникла заборгованість в сумі 14113,86 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 3813,51 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 3066,82 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 гривень, заборгованості за пенею в сумі 5035,25 гривень, пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1050,00 гривень, штраф у сумі 500 гривень (фіксована частина) та 648,00 гривень (процентна складова).

Відповідач зобов`язалася здійснювати повернення кредиту зі сплатою процентів за користування кредитними коштами щомісячно, але вона добровільно не розрахувалася. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом та просять стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредиту в розмірі 14113,86 гривень і витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 1921,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надали суду клопотання в якому справу просить розглянути без участі представника. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначає, що позовні вимоги визнає в частині стягнення тіла кредиту в розмірі заборгованості за тілом кредиту 3813,51 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 3066,82 грн. та заборгованість за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1050,00 грн. В решті позовних вимог просить відмовити.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Із копії розрахунку заборгованості за договором №б/н від 12.11.2013 року станом на 12.03.2019 року (а.с.6-7) встановлено, що за несвоєчасне повернення грошових коштів відповідачу нараховано заборгованість в сумі 14113,86 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 3813,51 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 3066,82 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 гривень, заборгованості за пенею в сумі 5035,25 гривень, пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1050,00 гривень, штраф у сумі 500 гривень (фіксована частина) та 648,00 гривень (процентна складова). Із копії заяви (а.с.8), копії довідки про умови кредитування і використання кредитки «Універсальна» (а.с.9-24) судом встановлено, що відповідач підписала заяву №б/н від 12.11.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4200.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач дав згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» є договором, що підтверджується підписом у заяві.

З п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 19), слідує, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 18) позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 22) за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 21) передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконала і станом на 12.03.2019 року має заборгованість в сумі 14113,86 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 3813,51 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 3066,82 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 гривень, заборгованості за пенею в сумі 5035,25 гривень, пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1050,00 гривень, штраф у сумі 500 гривень (фіксована частина) та 648,00 гривень (процентна складова).

З урахуванням викладеного, слід зазначити, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме п.п. 1.1.5.21 та 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами п.п. 2.1.1.12.7.4 та п. 2.1.1.12.8.1 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення із відповідача заборгованості по пені за прострочене зобов`язання в розмірі 5035,25 грн. необхідно відмовити.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.11.2013 р. починаючи із 18.12.2013 р. за позивачем почала нараховуватись заборгованість за невиконання умов договору

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу яка його порушила.

За таких обставин суд приходить до висновку, що станом на 18.12.2013 р. у позивача виникло право на звернення до суду за захистом свої порушених прав в частині невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань по кредитному договору.

Суд вважає, що дату 18.12.2013 р. слід вважати такою, коли банк дізнався про порушення своїх прав відповідачкою ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням останньою своїх обов`язків, тобто початком перебігу строку позовної давності про вимогу стягнення штрафу.

Згідно положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п.2 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином станом на 18.12.2014 р. спливає строк позовної давності на пред`явлення банком до відповідача вимог щодо штрафу.

Підстав для зупинення перебігу позовної давності, перериванню перебігу позовної давності або поважності причин порушення позовної давності відповідно до положень ст.ст. 263, 264, ч.5 ст.267 ЦК України судом не встановлено.

Виходячи вищевикладене суд вважає за можливе застосувати положення позовної давності.

Таким чином підстави для позову в частині стягнення заборгованості за штрафом у суду відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 7930,33 гривень, яка складається із тіла кредиту 3813,51 гривень, заборгованості за простроченим тілом кредиту 3066,82 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 0,00 гривень, нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1050 гривень.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 1921 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 7930,33 грн. х 100% : 14113,86 грн. ціни позову = 56,18%), тобто 56,18% від суми сплаченого судового збору 56,18% х 1921 грн:/100% = грн), що складає 1079,21 грн.

Керуючись ст.ст. 4,12,48,76,81,141, 247, 259,263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.15,16,22,256, 258, 261, 266, 509, 549, 526,1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19.11.1997 р. Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, ІПН НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного Товариства Комерційного банку Приватбанк, 49094 м. Дніпро вул. Набережна Перемоги 50, , МФО 305299 рах. № НОМЕР_3 заборгованість в сумі 7930,33 гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 3813,51 гривень, заборгованості за простроченим тілом кредиту 3066,82 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 0,00 гривень, нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1050 гривень, за кредитним договором № б/н від 12.11.2013 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19.11.1997 р. Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області, ІПН НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційного банку Приватбанк 49094 м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299 рах. №3111 витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 1079,21 гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.