КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року

м. Київ

справа № 754/517/15-ц

провадження № 22-ц/824/7627/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»

заінтересована особа - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргууповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року у складі судді Галась І.А.

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра»- Стрюкова І.О.звернулася до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування вимог зазначала, що на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року в цивільній справі №754/517/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором видано виконавчий лист про стягнення заборгованості у розмірі 1 226 246,93 грн. та виконавчий лист про стягнення судового збору у розмірі 3 654,00 грн. Виконавчі листи до виконання не пред`являлися, оскільки отримані з пропуском строку для пред`явлення.

Звертала увагу на те, що процес ліквідації ПАТ «КБ «Надра»зумовив пропуск банком строку для своєчасного звернення до суду із заявою про видачу виконавчих документів у 2015-2016 роках. Уважає, що ухилення боржником від сплати заборгованості за кредитним договором призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси, що порушить права держави в особі Фонду та інших кредиторів ПАТ «КБ «Надра».

Ураховуючи вказане, просила визнати поважною причину пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів №754/517/15-ц, виданих 08 липня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 , та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 11 квітня 2019 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» - Біла І.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, крім того, судом неповно з`ясовано обставини справи та не надано повної правової оцінки всім доказам та поясненням, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали.

Посилаючись на частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначає, що дана стаття передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній зі сторін.

Зазначає, що банком було отримано виконавчі листи з пропуском строку, що унеможливило їх пред`явлення до виконання, у зв`язку з кризовими явищами в банківській сфері.

Уважає, що вказані обставини є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягаєзадоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «Надра» пропустив строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання без поважних причин, оскільки докази, які ним подані, не доводять факту наявності поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Проте, з такими висновками місцевого суду колегія не погоджується з огляду на наступне.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 287/П/35/2007-840 від 14 грудня 2007 року в розмірі 1 226 246 грн. 93 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 3 654 гривні.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року набрало законної сили 05 травня 2015 року.

Нормами Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент видачі виконавчих листів, установлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» річний строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

02 червня 2016 року набула чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», частиною п`ятою Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до змісту статті 12 вказаного закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 29.32 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17 грудня 2013 року (далі - Інструкція), виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Виконавчі листи виписуються не пізніше другого дня після набрання рішенням суду законної сили, а в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Згідно реєстраційної картки вхідного документа, 07 липня 2016 року (27200/16-Вх) представник ПАТ «КБ «НАДРА» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчих листів у справі №754/517/15 відносно ОСОБА_1

08 липня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва видано два виконавчі листи №754/517/15-ц.

Банк отримав виконавчий лист 15 липня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, з матеріалів справи убачається, що протягом установленого законом строку банк не звертався до суду з відповідною заявою про видачу виконавчих листів, у зв`язку із чим пропустив строк для пред`явлення їх до виконання.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, заявник як у заяві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, так і в апеляційній скарзі посилався на введення в банку тимчасової адміністрації та кризові явища, які призвели до значного звільнення працівників юристів юридичного департаменту, в результаті чого контроль за юридичним супроводом судових справ ослаб, що на думку заявника зумовило пропуск своєчасного звернення до суду із заявою про видачу виконавчих листів у 2015-2016 роках і як наслідок пропуск строку їх пред`явлення до виконання.

Зазначав, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч. 1 ст. 4 Закону).

При цьому, система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються Законом, суб`єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники (п. 15 ч. 1 ст.2 Закону ).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 20 Закону, Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності.

Функції з ліквідації банку відповідно до Закону виконує Уповноважена ocoба Фонду від імені Фонду та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду (ч. 1 ст.46 Закону).

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку. Також, відповідно до ст. 48 вищевказаного Закону Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення має повноваження на звільнення працівників банку відповідно до законодавства України про працю.

Отже, як зазначав заявник, в період роботи тимчасової адміністрації був проведений значний обсяг заходів щодо реструктуризації дебіторської та кредиторської заборгованості банку, кризові явища в економіці зумовили зростання неплатежів за кредитними договорами, в результаті чого збільшилась кількість судових справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Водночас кризові явища в банківській сфері та фінансові труднощі банку зумовили значне звільнення працівників банку, в тому числі й серед працівників юридичного департаменту.

За наведених обставин, заявник, як стягувач, був позбавлений можливості вчасно отримати виконавчі листи та звернути ухвалене судом рішення до виконання у визначені законом строки.

Окрім того, як убачається з матеріалів справи, боржником самостійно рішення суду не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не дає можливості ПАТ «КБ«Надра» звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду.

Ураховуючи наведені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх достатності та взаємозв`язку, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість поважності наведених в заяві ПАТ КБ «Надра» причин пропуску процесуального строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та уважає висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для поновлення такого строку помилковим.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06 жовтня 2011 року міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а місцевий суд помилково відмовив у задоволенні заяви ПАТ КБ «Надра» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, не надавши при цьому належної правової оцінки причинам пропуску такого строку та не взявши за основу принцип обов`язковості виконання рішення суду, тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є, зокрема, неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року - скасувати.

Заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Поновити Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів № 754/517/15-ц, виданих 08 липня 2016 року на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року по цивільній справі № 754/517/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 червня 2019року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна