Провадження № 2/161/2704/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 жовтня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.

при секретарі - Грабовській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування є власником 1/2 частини житловому будинку АДРЕСА_1 . Також у вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Вказує, що відповідач понад 4 роки за зазначеною адресою не проживає та не бере участі в утриманні квартири.

Крім того, вказує, що реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житловому будинку обмежує його права як власника.

З врахуванням наведеного, просить суд, визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин проте, вчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 18 травня 2000 року № 800, позивач є власником Ѕ частини будинку, по АДРЕСА_1 (а.с 9 ).

Відповідно до витягу з будинкової книги, в даному будинку зареєстрований ОСОБА_2 , що є членом сім`ї власника квартири №1 по зазначеній адресі (а.с. 11-13).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Виходячи з положень ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, при вирішенні питання про втрату членом сім`ї власника житла права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 протягом останнього року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Ст. ДОС СН Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області від 01.02.2019 року та від 12.06.2019 року (а.с.19-20).

Отже, відповідач будучи членом сім`ї власника жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з порушенням прав та законних інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН - невідомо.

Повне заочне рішення складено 30 жовтня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.