Провадження № 4с/712/56/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Соснівський районний суд міста Черкаси у складі :

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Сніцар Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльності державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Т.О.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльності державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Т.О. щодо виконання виконавчого листа № 712/17202/14-ц від 16.02.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2015. Скаргу обґрунтовує тим, що 23.01.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси у цивільній справі № 712/17202/14-ц постановлено заочне рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики в розмірі 35000 доларів США, що на той час було еквівалентно 453250 грн. Згідно з виконавчим листом № 712/17202/14-ц, виданого 16.02.2015 Соснівським районним судом м. Черкаси, Центральним відділом ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області 19.02.2015 було відкрито виконавче провадження № 46608337 Вважає, що з 19.02.2015 для забезпечення виконання рішення суду державний виконавець повинен був накласти арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 - на квартиру і встановити заборону на його відчуження; повинен був здійснити подання про обмеження права виїзду за межі України; здійснити подання про розшук боржника. Натомість, 14.01.2016 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, але стягувача ні про такі, ні про будь-які інші виконавчі дії державний виконавець не повідомляв. Вважає, що державний виконавець зобов`язаний був відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» зупинити виконавче провадження на час дії мараторію, а не повертати виконавчий документ стягувачу, тим більше, що постанови про закриття або завершення зазначеного виконавчого провадження стягувач також не отримував. При чому, постанова про зупинення виконавчого провадження повинна була бути винесена не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини відповідно до ст. 39 наведеного закону, тобто державний виконавець зобов`язаний був зупинити вказане виконавче провадження не пізніше 20.02.2015 та надіслати копію такої постанови сторонам у триденний строк. Крім того, за час перебування виконавчого документу у Центральному відділі ДВС (з 19.02.2015 по 14.01.2016) державний виконавець не виніс постанову про стягнення з боржника судового збору в розмірі 3654 грн. на користь Держави; не виніс постанову про стягнення виконавчого збору за проведення виконавчих дій; не склав акт про арешт та опис майна боржника.Протиправні дії державного виконавця грубо порушують законні права та інтереси заявника, тому він змушений звернутися до суду з даною скаргою. Просить суд зобов`язати державного виконавця вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавці дії, направлені на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2015 по цивільній справі № 712/17202/14-ц.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.09.2019 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Представником Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 21.10.2019 скеровано до суду заперечення на скаргу на дії державного виконавця, якою просить суд у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі. Вказує, що дії державного виконавця є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону, в межах повноважень державного виконавця.

До суду 22.10.2019 ОСОБА_1 скеровано відповідь проти заперечення, якою категорично проти доводів державного виконавця. Просить суд постановити окрему ухвалу щодо виявлених при розгляді даної справи порушень, вчинених Центральним відділом державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області та направити її правоохоронним органам для вжиття заходів, відповідно до ст. 262 ЦПК України.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Сніцар Н.П. в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у запереченні на скаргу.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що на виконнані в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало зведене виконавче провадження №41619876 відносно ОСОБА_2 до складу якого входило виконавче провадження №46608337 з виконання виконавчого документу №712/17202/14-ц від 16.02.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 453250 грн.

В рамках виконання виконавчого провадження №46608337 постанова про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження не виносилась, оскільки, державним виконавцем було встановлено наявність зареєстрованого обтяження за №10612770 на нерухоме майно боржника, а сааме: квартиру АДРЕСА_1 .

Отже, під час виконання виконавчого провадження №46608337 постанова про зняття арешту з майна боржника не виносилася за відсутності на те підстав.

Крім того, у скарзі зазначено, що ОСОБА_1 стало відомо, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебували наступні виконавчі провадження: виконавче провадження №52579514 з виконання виконавчого листа №2-5222/10, виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 339842,44 грн.; виконавче провадження № 52579137 з виконання виконавчого листа від 16.08.2010 №2-3072/10, виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 16615,72 грн.; виконавче провадження № 52579313 з виконання виконавчого листа від 21.10.2010 №2-6305-2009 виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 29974,63 грн.; виконавче провадження №27176192 з виконання виконавчого листа №2-5222/10, виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 339842,44 грн.

Стосовно припущення того, що 06.12.2018 виконавчі документи іншим стягувачам повернуто не було.

Як вбачається, виконавче провадження №52579514 відкрите 04.10.2016; виконавче провадження № 52579137 відкрите 04.10.2016; виконавче провадження № 52579313 відкрите 04.10.2016

Тобто, вказані в скарзі виконавчі документи надійшли на виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вже після повернення виконавчого документу про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_1 , тобто після 14.01.2016.

Виконавче провадження № 27176192 відкрите 15.06.2011 та завершене 14.01.2016. Оскільки воно входило до складу зведеного виконавчого провадження, то після проведення виконавчих дій державним виконавцем прийнято рішення щодо завершення зведеного виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 , до складу якого входило в тому числі і виконавче провадження №46608337 з виконання виконавчого документу №712/17202/14-ц від 16.02.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості.

Окрім зазначеного вище виконавчого провадження №27176192 та виконавчого провадження № 46608337 про стягнення боргу на користь ОСОБА_1 , державним виконавцем, 14.01.2016 на підставі п.9 ст.47 Закону «України «Про виконавче провадження» завершено в тому числі:

- виконавче провадження №47216009 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Банк Київська Русь»;

- виконавче провадження №74216060 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Банк Київська Русь»;

- виконавче провадження №47304914 про стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»;

- виконавче провадження №47341542 про стягнення заборгованості на користь АТ «БМ Банк»;

- виконавче провадження №47802930 про стягнення заборгованості на користь ВАТ «Фінанси та Кредит»;

- виконавче провадження №47819481 про стягнення судового збору на користь держави.

Суд критично оцінює твердження скаржника щодо неповернення виконавчих документів на користь інших стягувачів, зокрема ПАТ «ОТП Банк».

Крім того, у скарзі зазначено, що ОСОБА_1 не направлялись постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. В той час, судом достеменно встановлено, що 16.02.2016 за вих. №4542 на адресу ОСОБА_1 спрямовувалась зазначена постанова. Відділенням Укрпошти 20.02.2016 присвоєно штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення №216. Однак, відстежити пересилання поштових відправлень наразі неможливо, оскільки інформація щодо отримання поштового відправлення зберігається 6 місяців, а вищевказані документи направлялись ще у лютому 2016 року.

Щодо зупинення виконавчого провадження №46608337 з виконання виконавчого документу №712/17202/14-ц від 16.02.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості суд вважає за необхідне зауважити, що ст.ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виконання виконавчого провадження) було визначено вичерпний перелік обставин, що зумовлюють зупинення виконавчого провадження. Серед підстав зупинення відсутня підстава «Зупинення у зв`язку з дією мораторію», а посилання скаржника на зупинення на підставі п.6 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» - зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право - даний пункт застосовувати при наявних обставинах суд оцінює критично.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виконання виконавчого провадження) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, враховуючи наведе, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки посилення заявника на те, що державним виконавцем не вжито належних заходів спрямованих на виконання рішення є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 449-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльності державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Гайдай Т.О. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено 28.10.2019.

Головуючий