Справа № 140/1271/19
Провадження №2/140/622/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Царапора О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором оренди з викупом транспортного засобу №1/19 від 06.02.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

До Немирівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором оренди з викупом транспортного засобу №1/19 від 06.02.2019 року.

Позивачем разом із позовною заявою суду подана заява про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що 12 червня 2016 року він придбав у власність напівпричіп рефрижератор SKO 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 в громадянки ОСОБА_3 на підставі Довіреності. Договір купівлі-продажу даного напівпричіпа сторони не укладали. Дана довіреність надає право ОСОБА_1 обміняти, здати в оренду, передати в позичку/безкоштовне користування, зняти з обліку та поставити на облік в органах ДАІ та водити вище вказаний напівпричіп.

В подальшому, у зв`язку із потребою певної суми коштів ОСОБА_1 подав об`яву в соц. мережі про реалізацію напівпричіпа рефрижератора SKO 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Через деякий час до нього звернувся ОСОБА_2 щодо даної об`яви, так як хотів придбати даний напівпричіп для використання у сфері внутрішніх перевезень вантажів. Однак, ОСОБА_2 наполягав на тому, що в нього немає всієї суми коштів щодо викупу транспортного засобу та запропонував укласти договір оренди з викупом, на що ОСОБА_1 погодився.

06 лютого 2019 року ОСОБА_1 як орендодавець-продавець, з однієї сторони, та ФОП ОСОБА_2 , з другої сторони уклали договір оренди з викупом транспортного засобу № 1/19. На підставі даного договору Орендодавець-продавець зобов`язується передати Орендарю - покупцю транспортний засіб напівпричіп рефрижератор SKO 24 реєстраційний номер НОМЕР_2 , а орендар покупець зобов`язується прийняти у користування вищевказаний т/з для використання у сфері внутрішніх перевезень вантажів.

Пунктом 9.3 даного Договору чітко зазначено, що платежі повинні вноситися орендарем кожного 5-го та 20-го числа до повного виконання зобов`язання. Розмір платежів встановлено не меш ніж 500 дол. США. Відповідно до п. 2.2 Договору Орендар-покупець зобов`язаний перерахувати гроші на поточний рахунок Орендодавця-продавця через банк чи передавати особисто.

Однак, з моменту укладення Договору та передачі транспортного засобу Орендарю-покупцеві, останнім не внесено на рахунок заявника жодних коштів за користуванням даним напівпричепом, крім того зв`язатися з Орендарем він не має змоги, так як по даному контакту який вказаний в Договорі Орендар не відповідає на дзвінки.

15 березня 2019 року ОСОБА_1 отримав Гарантійний лист від ОСОБА_2 в якому зазначено, що Орендар надає гарантію дострокової виплати, а саме не пізніше 19.03.2019 року в повному обсязі - 4000 дол. США, однак до даного часу кошти не виплачені.

ОСОБА_2 не виконанні поставлені на нього зобов`язання щодо погашення оренди відповідно до Договору, чим грубо порушується право власності заявника на даний транспортний засіб. Крім цього, ОСОБА_1 втрачена гарантія повернення суми коштів за вказаним Договором, так як Відповідач не відповідає на телефоні дзвінки та не виконав свої зобов`язання зазначені в Договорі та Гарантійному листі. Тобто, є велика ймовірність того, що даний транспортний засіб, який належить позивачу може бути знищений або реалізований в майбутньому відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п.п.1 та 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тому, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на напівпричіп рефрижератор SKO 24 реєстраційний номер НОМЕР_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одночасно суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині оголошення транспортного засобу у розшук з наступних підстав.

Як передбачено ст. 36 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією. Розділ 6 ЦПК України «Процесуальні питання, повязані з

виконанням судових рішень у цивільних справах тарішень інших органів (посадових осіб), не передбачає, що до повноважень суду відноситься оголошення розшуку майна, на який накладений арешт. Таким чином оголошення розшуку напівпричіпа відноситься до повноважень державного виконавця.

Відповідно до пунктів 4.13.1. та 4.13.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 "Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій"(надалі Інструкція), підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (місцезнаходженням) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ.

Згідно з п. 4.13.6. Інструкції розшук транспортних засобів боржника за постановою державного виконавця здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, установленому Інструкцією про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства юстиції України від 25.06.2002 N 607/56/5, зареєстрованою в Мін`юсті України 27.06.2002 за N 541/6829.

Підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна (п. 4.13.1. Інструкції).

Отже, вказаною нормою встановлена ключова підстава для оголошення розшуку, зокрема, транспортних засобів боржника, а саме: відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про їх місцезнаходження.

Така підстава на час постановлення судом цієї ухвали відсутня.

Оголошення транспортного засобу у розшук виходить за межі правил забезпечення позову, оскільки розшук майна не є видом забезпечення позову, а є одним із заходів для належного виконання рішення суду під час виконавчих дій при відсутності відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника, його майна.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на напівпричіп рефрижератор марки SCНMITZ, модель - SKO 24, випуск 1996 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 жителю АДРЕСА_1 на підставі довіреності та власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.П.Царапора