У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

представника скаржника Зінченка П.Л.,

представника Білоцерківського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області Прохацького Р.О.,

представника стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Руслан Олександрович, ОСОБА_3 , на постанову головного державного виконавця від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені № 51967089, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року скаржник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Руслан Олександрович, ОСОБА_3 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на постанову головного державного виконавця від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені № 51967089, посилаючись на наступні обставини.

Він, ОСОБА_2 , є учасником ТОВ «Агроком». Розмір статутного капіталу товариства складає 18 237 166,67 гривень. Належна йому частка у статутному капіталі ТОВ «Агроком» складає 6,9% статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті дорівнює 1 258 364,50 грн.

Дійсно, 18.03.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з нього, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 610 000 грн. в якості безпідставно набутого майна, а також 3 654 грн. сплаченого стягувачем судового збору. Вказане судове рішення після перегляду його судами вищих інстанцій набрало законної сили.

10.03.2019 року від гр. ОСОБА_4 йому стало відомо про те, що у Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ у Київській області наявне відкрите виконавче провадження № 51967089 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/192/16, виданого 09.08.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з нього на користь стягувача боргу в сумі 613 654 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Хоче зауважити, що до сьогодні мені, як боржнику, будь-яких рішень державного виконавця в рамках вказаного виконавчого провадження не надходило.

Також, 10.03.2019 року від ОСОБА_4 йому стало відомо, що 14.02.2019 року на замовлення Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області ТОВ «Стандарт Консалтинг» в особі оцінювача О.В. Щербакова складено Звіт про визначення ринкової вартості 6,9 % статутного капіталу ТОВ «Агроком», які належать мені, як учаснику ТОВ «Агроком». Так, згідно вказаного Звіту ринкова вартість 6,9 % належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «Агроком» без ПДВ складає 601 557,00 грн.

Із таким висновком ТОВ «Стандарт Консалтинг», в особі оцінювача ОСОБА_5 . Щербакова він категорично не може погодитись, оскільки вважає його завідомо недостовірним та таким що порушує його права як власника частки та учасника ТОВ «Агроком».

У зв`язку із чим, 13.03.2019 року, за його дорученням адвокат Зінченко П.Л. звернувся із клопотанням до державного виконавця, у якому просив останнього надати належним чином посвідчену копію рішення (постанови) про проведення оцінки частки у статутному капіталі ТОВ «Агроком». Вказане клопотання було розглянуто та задоволено державним виконавцем, в результаті чого 19.03.2019 року він отримав копію постанови головного державного виконавця від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні № 51967089 (надалі - оскаржувана постанова).

Як слідує із оскаржуваної постанови державним виконавцем задоволено клопотання представника стягувана від 26.12.2018 року про залучення в якості експерта - суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Стандарт Консалтинг» (код СДРПОУ 39734464), яке має сертифікат СОД №555/18 виданий Фондом державного майна України від 13.07.2018 року, для визначення вартості частки у розмірі 6,9 % статутного капіталу ТОВ «Агроком».

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою що постановлена державним виконавцем із порушенням ст. 53-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно положеннями ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» регламентовано, що виконавець зобов`язаний повідомити товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинне протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті.

З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника.

Протягом 15 днів з дня закінчення строку, визначеного частиною другою цієї статті, виконавець здійснює розрахунок вартості частки боржника відповідно до частини восьмої статті 24 цього Закону станом на день, що передував накладенню арешту на частку.

Положеннями ч. 2 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» чітко регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення оцінки майна шляхом укладання договорів з суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

Більше того як слідує із матеріалів виконавчого провадження - державним виконавцем не було вжито жодних заходів, спрямованих на забезпечення його присутності під час проведення оцінки належної його частки у товаристві.

Тим самим державний виконавець фактично позбавив його гарантованого права щодо отримання доступу до документів фінансової звітності, інших документів ТОВ «Агроком», необхідних для визначення вартості його частки та в решті решт заявити відвід експерту або спеціалісту, який також має вирішуватись в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження».

За ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Просив суд поновити строк звернення до суду із скаргою на дії Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Руслана Олександровича пропущений із поважних причин, скасувати постанову Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Руслана Олександровича від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 51967089 та витребувати у Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області матеріали ВП № 51967089 для огляду в судовому засіданні ( а. с. 2-5 ).

Ухвалою судді від 27 березня 2019 року постановлено прийняти до розгляду та відкрито провадження за скаргою ОСОБА_2 . Витребувано з Білоцерківського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області матеріали виконавчого провадження № 51967089 ( а. с. 23-24 ).

30.05.2019 року судом отримано письмові пояснення ОСОБА_3 , в яких останній просив суд відмовити у задоволенні вимог повністю. Вважає, що виконавцем були здійсненні всі необхідні дії та дотримано всіх необхідних строків. До того ж, умисне не отримання боржником повідомлень не дозволяє стверджувати факт відсутності відправлення таких повідомлень виконавцем.

У своїй скарзі боржник зазначає, що із висновком ТОВ «Стандарт Консалтинг» в особі оцінювача ОСОБА_6 категорично не погоджується, оскільки вважає його завідомо недостовірним та таким, що порушує його права як власника частки та учасника ТОВ «Агроком». При цьому у своїй прохальній частині боржник просить скасувати виключно постанову головного державного виконавця від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 51967089.

Фактичними доводами скаржника є те, що він не отримував вказану постанову, що начебто залучений суб`єкта оціночної діяльності не на конкурсних засадах, не забезпечив присутності боржника під час проведення оцінки. Що стосується доводів про недостовірність висновку суб`єкта оціночної діяльності, боржник жодних доводів на підтвердження цьому не надає.

Доводи боржника про те, що він не отримував копію оскаржуваної постанови також не можуть заслуговувати на увагу, оскільки боржник умисно не отримує поштову кореспонденцію, це не свідчить про те, що держаним виконавцем не направлялись відповідні документи виконавчого провадження.

Щодо залучення суб`єкта оціночної діяльності не на конкурсних засадах, то відповідно до пункту 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою суб`єкта оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Щодо заходів спрямованих виконавцем на забезпечення присутності ОСОБА_2 при проведенні оціни належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «Агроком», то Законом України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» та Закон України «Про виконавче провадження» не містить імперативних норм, що встановлювали б обов`язок виконавця забезпечити особисту присутність боржника при проведені оцінки частки ( а. с. 41-43 ).

24.06.2019 року за вх. № 22663 судом отримано заперечення від головного державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Прохацького Руслана Олександровича, який просив суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 , обґрунтовуючи наступним.

16.08.2016р. до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся ОСОБА_1 - представник ОСОБА_3 із заявою про примусове виконання виконавчого листа №2/357/192/16, виданого 09.08.2016 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 613654 грн. 00 коп.

18.06.2016 р. державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа та надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання рішення суду. Копію відповідної постанови було направлено на адресу боржника рекомендованою кореспонденцією.

18.06.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_2 .

В ході примусового виконання рішення суду було встановлено, що ОСОБА_2 являється власником частки у розмірі 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком" (; 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе 192-В) вартістю 1258364 грн. 50 коп. На вищевказану частку накладено арешт постановою про арешт майна боржника ВП № 51967089 від 17.07.2018р.

17.07.2018 р. на адресу ТОВ «Агороком» направлено повідомлення про те, що на частку у розмірі 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є ОСОБА_2 накладено арешт та про необхідність ТОВ «Агроком» надати протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника.

29.12.2018 р. від ТОВ «Агроком» надійшло клопотання про долучення до матеріалів виконавчого провадження витребуваних відомостей, необхідних для розрахунку вартості частки боржника (копія фінансового звіту малого підприємництва станом на 01.07.2018р.; копія звіту про визначення ринкової вартості обладнання; копія дублікатів свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.12.2014р.; копія витягу з державного реєстру та правочинів від 21.11.2011р.; копія витягу про державні реєстрацію прав від 26.03.2012р.).

12.02.2019 р. за клопотанням представника стягувача, державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 51967089 для проведення оцінки частку у розмірі 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є ОСОБА_2 В якості експерта було залучено ТОВ «Стандарт Консалтинг».

20.02.2019 р. до відділу надійшов звіт про визначення ринкової вартості 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком". Згідно вищевказаного звіту від 14.02.2019 р. ринкова вартість 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком" станом на 16.07.2018 р. становить 601557 грн. 00 коп. без ПДВ.

21.02.2019 р. сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про вартість 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є ОСОБА_2

21.02.2019 р. учасникам ТОВ «Агроком» направлено повідомлення про їх право придбати 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є ОСОБА_2 у відповідності до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Твердження Скаржника про те, що йому стало відомо від гр. ОСОБА_4 про наявність у Відділі відкритого виконавчого провадження № 51967089 з примусового виконання в/л №2/357/192/16 виданого 09.08.2016 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 613654 грн. 00 коп. не відповідає дійсності. Так, постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2016 р. ВП № 51967089 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 18.08.2016 р. ВП № 51967089 направлено на адресу ОСОБА_2 рекомендованою кореспонденцією. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказані постанови ОСОБА_2 одержано 30.08.2016р. за його адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Твердження Скаржника про те, що йому не надходило будь-яких рішень державного виконавця в рамках вказаного виконавчого провадження також не відповідає дійсності.

Всі процесуальні документи, а також повідомлення направлялися на адресу Скаржника поштовою кореспонденцією, зокрема: постанови про відкриття виконавчого провадження; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; про арешт коштів боржника; про розшук майна боржника; про опис та арешт майна боржника; про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; повідомлення про вартість майна; повідомлення учасникам ТОВ «Агроком» про їх право придбати 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є ОСОБА_2

Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень, повідомлення про вартість майна, повідомлення учасникам ТОВ «Агроком» про їх право придбати 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком" ОСОБА_2 одержано 05.03.2019 р. за його адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Але Скаржник не завжди мав намір отримувати кореспонденцію, про цей факт свідчать довідки з УДППЗ «Укрпошта» від 10.09.2017 р. (постанова про розшук майна боржника), від 07.10.2017р. (про арешт коштів боржника), від 20.02.2018 р. (про опис та арешт майна боржника) в яких зазначено, що листи з вищевказаними постановами повернувся до відділу «за закінченням терміну зберігання». Повернення вищевказаних листів свідчить про те, що ОСОБА_2 не мав наміру отримувати вищевказані постанови з тих причин які не залежать від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області.

Крім того, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2016 р. ВП № 51967089 (яку ОСОБА_2 одержав 18.08.2016р.) зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за адресою в мережі Інтернет https://trade.informjust.ua/, та надано сторонам ідентифікатор для доступу.

Отож Скаржник мав змогу одержувати всю інформацію по виконавчому провадженню також особисто сам і в будь-який час.

Твердження викладені Скаржником у скарзі стосовного того, що ТОВ «Стандарт Консалтинг» в особі оцінювача ОСОБА_7 Щербакова надало завідомо недостовірний нічим не підтверджує, а ґрунтується лише на припущеннях. На сьогоднішній день до Відділу не подано підтверджуючих даних про скасування чи визнання недійсним вищевказаного висновка.

Стосовно твердження Скаржника, що державним виконавцем не було вжито жодних заходів, спрямованих на забезпечення його присутності під час проведення оцінки належної йому частки у товаристві, слід зауважити, що у Законах України «Про виконавче провадження» та «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не містяться норми, які встановлюють обов`язок державного виконавця забезпечити присутність боржника під час проведення оцінки.

Разом із запереченнями головним державним виконавцем на виконання ухвали суду надано копію матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_8 підтримав скаргу, надав пояснення аналогічні викладеним в скарзі та просив суд задовольнити скаргу ОСОБА_2 та скасувати постанову Головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацького Руслана Олександровича від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 51967089, оскільки при її винесенні з боку державного виконавця були порушення норм чинного законодавства, а також були і інші порушення, які виразилися в тому, що ОСОБА_2 , як боржнику будь-яких рішень державного виконавця в рамках вказаного виконавчого провадження не надходило.

Головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Прохацький Р.О. в судовому засіданні заперечував проти скарги ОСОБА_2 , просив суд відмовити в її задоволенні. Наполягав на тому, що при винесенні постанови з його боку набуло порушень, а постанова відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_1 заперечував проти скарги та просила відмовити в її задоволенні у зв`язку із безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали виконавчого провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Встановлено, що скаржник ОСОБА_2 звертаючись до суду із вказаною скаргою не пропущено строк для оскарження, так як останній дізнався про оскаржувану постанову лише 19.03.2019 року, яка була отримана його адвокатом Зінченко П.Л., до суду скаржник звернувся 26.03.2019 року, про що свідчить штамп суду ( а. с. 2 ).

З боку головного державного виконавця не було надано належних доказів в спростуванні вищезазначеного та заперечень цього приводу.

Судом встановлені наступні обставини.

Встановлено, що 18.03.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 610 000 грн. в якості безпідставно набутого майна, а також 3 654 грн. сплаченого стягувачем судового збору. Вказане судове рішення після перегляду його судами вищих інстанцій набрало законної сили.

18.06.2016 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа та надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання рішення суду, копію відповідної постанови було направлено на адресу боржника рекомендованою кореспонденцією.

18.06.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_2 .

В ході примусового виконання рішення суду було встановлено, що ОСОБА_2 є власником частки у розмірі 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком" (; 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе 192-В) вартістю 1258364 грн. 50 коп. На вищевказану частку накладено арешт постановою про арешт майна боржника ВП № 51967089 від 17.07.2018 року.

17.07.2018 року на адресу ТОВ «Агороком» направлено повідомлення про те, що на частку у розмірі 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є ОСОБА_2 накладено арешт та про необхідність ТОВ «Агроком» надати протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника.

29.12.2018 року від ТОВ «Агроком» надійшло клопотання про долучення до матеріалів виконавчого провадження витребуваних відомостей, необхідних для розрахунку вартості частки боржника (копія фінансового звіту малого підприємництва станом на 01.07.2018 р.; копія звіту про визначення ринкової вартості обладнання; копія дублікатів свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.12.2014 р.; копія витягу з державного реєстру та правочинів від 21.11.2011 р.; копія витягу про державні реєстрацію прав від 26.03.2012 р.).

12.02.2019 року за клопотанням представника стягувача, державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 51967089 для проведення оцінки частку у розмірі 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є ОСОБА_2 , де в якості експерта було залучено ТОВ «Стандарт Консалтинг».

20.02.2019 року до відділу надійшов звіт про визначення ринкової вартості 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", де згідно вищевказаного звіту від 14.02.2019 року ринкова вартість 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком" станом на 16.07.2018 року становить 601557 грн. 00 коп. без ПДВ.

21.02.2019 року сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про вартість 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є ОСОБА_2

21.02.2019 року учасникам ТОВ «Агроком» направлено повідомлення про їх право придбати 6,9% статутного капіталу ТОВ "Агроком", власником якої є

ОСОБА_2 до суду з скаргою, скаржник ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, так як винесена із порушенням ст. 53-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також має порушення статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо не направлення рішень державним виконавцем.

Отже, звертаючись до суду з вищевказаної скаргою, скаржник ОСОБА_2 фактично скаржиться на дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження щодо стягнення суми.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Однак, статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно частини 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність організації і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", скарги на, рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до ч. 1 та ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження до суду; рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стосовно посилань скаржника у скарзі та його представника у судовому засіданні на те, що однією з підстав скасування оскаржуваної постанови державного виконавця від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності є те, що суб`єктом оціночної діяльності значно занижена сума вартості майна, то з цього приводу суд виходить з наступного.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон України № 2658-ІІІ).

Згідно з частиною 4 статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України № 2658-III передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18).

У статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ.

Тому, дії державного виконавця щодо оцінки майна відповідали положенням частин першої - третьої, п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд враховує, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Залучивши суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, державний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та, відповідно до положень цього ж Закону, має визначити ціну продажу майна згідно зі складеним звітом про оцінку майна.

Встановлено та не спростовано в судовому засіданні представником скаржника, що до державного виконавця з відповідними заявами про незгоду з результатами визначення вартості майна зазначеного у даному звіті, останній не звертався і не надав, а також не було надано доказами, які б свідчили про скасування чи визнання недійсним вказаного висновку.

Також, скаржник вказує, що відповідно до ч. 2 статті 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» чітко регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення оцінки майна шляхом укладання договорів з суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Згідно статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Пунктом 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

26 грудня 2018 року стягувачем було подано державному виконавцю міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Прохацькому P.O. клопотання про призначення суб`єкта оціночної діяльності у якому просив винести постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Консалтинг», копії відповідних сертифікатів та посвідчення суб`єкта оціночної діяльності були долучені.

12 лютого 2019 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацьким P.O. була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення вартості частки у розмірі 6,9 % статутного капіталу ТОВ «Агроком».

Щодо залучення суб`єкта оціночної діяльності не на конкурсних засада, на що звертає увагу суду скаржник, то відповідно до пункту 8 Інструкції з організації примусової виконання рішень державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Також, твердження скаржника, що державним виконавцем не було вжито жодних заходів, спрямованих на забезпечення останнього присутності під час проведення оцінки частки у товаристві не заслуговують на увагу, так як Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не місять норми, які встановлюють обов`язок державного виконавця забезпечити присутність боржника під час проведення оцінки.

Не знайшло свого підтвердження і того факту, що збоку державного виконавця було порушено вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», скаржнику не було відомо про відкрите виконавче провадження, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження скаржник отримав 30.08.2016 року, що підтверджується наявними матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень наданих в п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії бо бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволені, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, з урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Руслан Олександрович, ОСОБА_3 , на постанову головного державного виконавця від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені № 51967089, є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 5, 11, 19, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 18, 82, 130, 263, 450, 448-451 ЦПК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність організації і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Руслан Олександрович, ОСОБА_3 , на постанову головного державного виконавця від 12.02.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені № 51967089, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення ( враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України ). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 01 липня 2019 року.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов