Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1482/19 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 26 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 15 квітня 2019 року суддею Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві,

у справі №274/1482/19 по матеріалам позовної заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № б/н від 19.08.2008, просило стягнути з останнього заборгованість станом на 18.02.2019 в сумі 20047,09 грн, з яких: 5642,42 грн - заборгованість за кредитом, 4035,15 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8738,71 грн - пеня, 200 грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, 500 грн - штраф (фіксована частина), 930,81 грн - штраф (процентна складова) та судові витрати.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2019 року позовну заяву Банку визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На його думку, Банк усунув недоліки, визначені ухвалою суду від 18.03.2019, шляхом подачі відповідних письмових пояснень та документів, а тому суд дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2019 позовну заяву Банку залишено без руху для надання позивачем обґрунтованого розрахунку заборгованості за договором, оскільки суд вважав доданий до позовної заяви розрахунок недостатньо конкретизованим та таким, що унеможливлює визначення дійсного розміру цієї заборгованості.

На виконання вимог зазначеної ухвали, 05.04.2019 представником Банку подано заяву, у якій наведено пояснення щодо наданого суду розрахунку, зазначено про неможливість подати більш детальний розрахунок заборгованості з технічних причин. До заяви також додано виписку по особовому рахунку відповідача, копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», копію заяви від 19.08.2008.

Постановляючи ухвалу від 15.04.2019 про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу, суддя виходив з того, що Банк повністю не усунув зазначених в ухвалі від 18.03.2019 недоліків позовної заяви, зокрема, не надав обґрунтований розрахунок заборгованості.

Такий висновок судді суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки недоведеність заявлених вимог, відсутність доказів не можуть бути підставами для залишення позовної заяви без руху та її повернення позивачу, а може бути лише підставою для відмови у задоволенні позову.

Так, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику, оскільки подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 03 липня 2019 року.