Справа № 638/9665/19
Провадження № 2/638/3768/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Тетяна Петрівна про визнання договору позики неукладеним, визнання договору іпотеки недійсним та скасування обтяження майна, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Тетяна Петрівна про визнання договору позики неукладеним, визнання договору іпотеки недійсним та скасування обтяження майна.

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова, зазначивши, що відповідно до ч.7 ст. 30 ЦПК України у випадках об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання (ухвала Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2018 у справі №522/9250/15-ц).

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви приходить до наступного:

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить, зокрема, визнати договір іпотеки недійсним та скасувати обтяження неружомого м айна квартиру АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК України. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підставою для визначення підсудності позовної заяви відповідному суду є висновок суду за наслідками попереднього правового аналізу змісту позовної заяви.

Так, для визначення підсудності позовної заяви відповідно до ч.1ст.30 ЦПК України є наявність заявлених позивачем вимог, які б стосувались нерухомого майна.

У пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна ОСОБА_3 , це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати договір іпотеки недійсним. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_4 .

Таким чином, спори, що стосуються нерухомого майна, повинні пред`являтись до суду за місцезнаходженням майна.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане нерухоме майно з приводу якого виник спір знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , отже, справа підсудна Ленінському районному суду м. Харкова, та не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова.

За таких обставин, відповідно до ст. 31 ЦПК України, дану позовну заяву необхідно передати за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч.1ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 30, 31,32 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Тетяна Петрівна про визнання договору позики неукладеним, визнання договору іпотеки недійсним та скасування обтяження майна передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

СУДДЯ: Семіряд І.В.