Справа № 638/282/19 Провадження № 2-о/638/59/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за участі секретаря Кириллової К.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із названою заявою, якою просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 видане 30.03.2018 року, у період часу з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті).

В обґрунтування заяви вказано про те, що у 1962 році ОСОБА_3 та ОСОБА_1 познайомились.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 . Після цієї події ОСОБА_1 почала періодично проживати з останнім у його квартирі АДРЕСА_2 .

З 1990 року ОСОБА_1 переїхала до ОСОБА_3 і з зазначеного часу по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті) проживала з останнім однією сім`єю у не зареєстрованому шлюбі у його квартирі АДРЕСА_2 .

27.10.1998 року Московський районний суд міста Харкова за результатом розгляду справи № 2-2932 прийняв рішення про визнання недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

09.10.2001 року Виконавчий комітет Дзержинської районної ради прийняв рішення за № 178/38 про встановлення опіки над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначив ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що документально підтверджується свідоцтвом про смерть, НОМЕР_1 видане 30.03.2018 року.

Отже, ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю у період часу з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті). За період спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільні витрати, оплачували комунальні послуги, їжу, одяг, спільно придбали майно для спільного використання і т. д.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 був визнаний недієздатним, а ОСОБА_1 була його опікуном, остання регулярно дбала і здійснювала опіку над ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1 його поховала, та на сьогоднішній час єдина доглядає його могилу.

Ухвалою від 05.03.2019 відкрито провадження у справі.

06.06.2019 заінтересованою особою - Харківською міською радою подано відзив на заяву, у якому просили заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду у зв`язку із тим, що із заявлених правовідносин вбачається спір про право.

Протокольною ухвалою від 15.10.2019 відмовлено у клопотанні Харківської міської ради про залишення позову без розгляду.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пояснили про те, що є знайомими заявника та померлого ОСОБА_3 , підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю. заявниці та померлого.

Суд, заслухавши думку заявника, покази свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За вимогами ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Враховуючи положення ст. 3 СК України та п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства ст. 1265 ЦК України захищаються права тих осіб, яких спадкодавець вважав своєю сім`єю і які проживали з ним впродовж тривалого часу. Цей строк встановлюється в п`ять років, тобто досить тривалий час, за який сторони ведуть спільне господарство, надають допомогу один одному. В цьому випадку при відкритті спадщини слід довести, що особа проживала з спадкодавцем однією сім`єю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до абзацу другого п. 2 вказаної вище Постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 27.10.1998 року по справі № 2-2932/1998, рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради міста Харкова від 09.10.2001 № 178/38 заявника, ОСОБА_1 призначено опікуном ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.03.2018 року підтверджується факт смерті ОСОБА_3

Поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_9 протягом тривалого часу, більше п`яти років.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України.

Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, а заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 26.09.2004 року) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 30.03.2018 року) в період часу з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 - до часу смерті останнього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті та проголошено у присутності представників позивача та відповідача.

Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий: суддя