Справа № 303/1503/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Довжанин В.М.

секретар Фозекош І.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Глагола В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Медвідь Жанни Михайлівни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання дій посадової особи неправомірними та визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Медвідь Жанни Михайлівни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання дій посадової особи неправомірними та визнання правочину недійсним.

Позов мотивує тим, що позивачу стало відомо про вчинення нотаріальних дій приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 при посвідченні договору купівлі-продажу певних часток у спільній частковій власності житлового будинку, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відчужили, тобто передали у власність ОСОБА_3 належні їм на праві приватної спільної часткової власності частки у праві власності на нерухоме майно, а саме: 27/36 часток, що становить ѕ частки в загальному розрізі часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 9/36 частка належить позивачу ОСОБА_1 . Враховуючи те, що він являється співвласником у спільній частковій власності на будинок АДРЕСА_1 , вважає даний договір купівлі-продажу неправомірним, таким, що виконаний нотаріусом з порушенням норм нотаріального права та інших норм чинного законодавства, так як, він не був повідомлений про факт укладання даного договору, він як співвласник будинку не мав можливості заявити свою відмову від переважного права купівлі відчужуваних за даним договором часток. У зв`язку з цим просить, визнати неправомірні дії приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Медвідь Жанни Михайлівни при посвідченні договору купівлі-продажу певних часток у спільній частковій власності житлового будинку, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного у місті Мукачево, 08.12.2012 року та зареєстрованого 08.12.2015 року нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяження за №1056 та визнати даний договір недійсним.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно з яким у задоволенні позову просить відмовити, оскільки нотаріус не є належним відповідачем по справі, так як не виступає ні покупцем, ні продавцем, у нього не виникають, пов`язані з відчуженням конкретного майна права та обов`язки. Також вказує на те, що оспорюваний договір купівлі-продажу було посвідчено з дотриманням всіх вимог законодавства, в тому числі було відібрано відмову співвласника від переважного права купівлі часток у праві спільної часткової власності.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 08.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Медвідь Жанною Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі за №1056 встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відчужили, тобто передали у власність ОСОБА_3 належні їм на праві приватної спільної часткової власності частки у праві власності на нерухоме майно, а саме 27/36 часток, що становить ѕ частки в загальному розрізі часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Дане також стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.04.2018 року за №119980797 (а.с.10-12).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого 02.11.2015 року, індексний номер 46769161, розмір частки 9/36 в будинку АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 (13).

Таким чином, сторонами оспорюваного договору купівлі-продажу є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 (продавці) та ОСОБА_3 (покупець), які залучені позивачем в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

За змістом ст.ст.51, 175 Цивільного процесуального кодексу України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими позовними вимогами.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Разом з тим, позивачем в якості відповідача по справі зазначеного саме приватного нотаріуса, який посвідчив оспорюваний договір купівлі-продажу.

При цьому, позивачем в порядку статті 51 Цивільного процесуального кодексу України протягом судового розгляду справи не заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача на належного та/або залучення до участі у справі співвідповідачів.

Тобто, позовні вимоги пред`явлено до неналежного відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 362 Цивільного кодексу України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Разом з тим, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік (частина 4 статті 362 Цивільного кодексу України).

Таким чином, недотримання вимог статті 362 Цивільного кодексу України у разі продажу учасником спільної часткової власності своєї частки іншій особі не є підставою для визнання правочину недійсним. Аналогічна норма міститься в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

За таких обставин суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, як заявлених безпідставно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 204, 362 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Медвідь Жанни Михайлівни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання дій посадової особи неправомірними та визнання правочину недійсним відмовити повністю. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 27 червня 2019 року.

Головуючий В.М.Довжанин