Дата документу 29.10.2019 Справа № 313/1198/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 313/1198/16 Головуючий у 1 інстанції: Кравцов С.О.
№ 22-ц/807/2644/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ

В вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «СК «Українська страхова група», третя особа ТОВ «Порше Мобіліті» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 14 серпня 2013 року ним (надалі по тексту - Страхувальник) та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі по тексту - Страховик), було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) (надалі по тексту - Договір страхування) № 28-0199-РМ2-13-00554. Відповідно до умов Договору страхування (п.4 Частини 1), його предметом являлось страхування майнових інтересів Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки АUDІ А6 номер кузова/шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску (надалі по тексту транспортний засіб), належного позивачеві на праві власності.

Згідно п. 5 Частини 1 Договору страхування, визначено страхові ризики: викрадення, ДТП, протиправні дії третіх осіб, стихійні лиха, пожежа, вибух, напад тварин, та встановлений ліміт відповідальності, в тому числі на 2013р. становив 100% дійсної вартості ТЗ на момент підписання кредитного договору в гривневому еквіваленті сум по курсу ПАТ «КБ «Креді Агріколь» (на момент настання страхового випадку ).

Страхувальником в повному обсязі виконано свої зобов`язання зі сплати страхових платежів.

Умовами п.2 Частини 1 Договору страхування було визначено вигодонабувача - ТО В «ПОРШЕ Мобіліті».

14 вересня 2013 року під час перебування на стоянці перед супермаркетом «Епіцентр» в місті Запоріжжя вул. Запорізька, 1А, забезпечений транспортний засіб був пошкоджений іншим автомобілем, марка якого і власник не були встановлені, по причині залишення ним місця ДТП. З даного приводу позивач звернувся до міліції. Автомобіль був оглянутий на місці ДТП інспектором відділення оформлення матеріалів ДТП (для обслуговування м. Запоріжжя) при ГУМВС України в Запорізькій області Журавським Антоном ОСОБА_2 , в зв`язку з чим на його ім`я було видана Довідка, зі змісту, якої вбачається що 14.09.2013 року о 17:30 на вул. Запорізька, 1А в результаті дорожньо транспортної пригоди автомобіль марки AUDI А6 державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження передніх лівих дверей та задніх лівих дверей. В графі «відомості про інших учасників ДТП» зазначено - невідомий автомобіль. Того ж дня за направленням співробітників ДАІ, він пройшов обстеження на виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно до Висновку виданою 14.09.2013р., лікарем КУ «Обласний наркологічний диспансер», ознак сп`яніння у нього не виявлено. Позивачем особисто проведено фотографування пошкоджень транспортного засобу.

Позивач невідкладно у встановлені терміни звернувся до Страховика з заявою про настання страхового випадку, якій був наданий реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Листом вих. №КА-4121/1 від 16 вересня 2013 року Страховик підтвердив отримання заяви та запросив надати йому додаткові документи, як позивачем були надані, в тому числі був наданий рахунок на оплату №960 від 25.09.2013р. виданий ПП «Аеліта Моторе» в якому було зазначено витрати на усунення пошкоджень застрахованого транспортного засобу в сумі 24 404,18 гривень.

Листом від 14 жовтня 2013 року, Страховик повідомив позивача, що з метою отримання інформації та матеріалів, щодо факту настання страхового випадку ним прийнято рішення про проведення страхового розслідування з подальшим проведенням транспортно - трасологічноро та трасологічного дослідження.

Станом на 11 листопада 2013 року з часу ДТП Страховик не здійснював огляду автомобіля з оформленням відповідних документів.

Листом вих. №03/6570 від 11 листопада 2013 року Страховик повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.15.1.4 п.15.1 р. 15 Договор) страхування - надання Страхувальником недостовірних відомостей, щодо часу, місця та обставин настання страхового випадку. Так як згідно висновку №137-13 (дата видачі якого не зазначена), спеціалістом з транспортно-трасологічного дослідження встановлено, що механічні пошкодження на застрахованому автомобілі не могли утворитися в рамках пригоди, місце та обставини якої наведені у заяві про настання страхового випадку, а саме при нерухомому положенні автомобіля на стоянці.

Подальші намагання позивача вирішити питання виплати Страховиком відшкодування, були безрезультатними.

Згодом уточнивши позовні вимоги та посилаючись на зазначені обставини просив суд, стягнути з відповідача страхове відшкодування , пеню, три відсотки річних та втрат від інфляції на загальну суму 75273,70 грн.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано неправомірною відмову ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у виплаті страхового відшкодування за Договором добровільного страхування автотранспортного засобу № 28-0199-РМ2-13-00554 від 14.08.2013р., викладену у листі № 03/6570 від 11.11.2013р.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» місцезнаходження 03038 м. Київ вул. Федорова Івана, 32-А на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 24 404,18 гривень (суму страхового відшкодування), 8930,40 гривень пені за прострочення оплати, 38059,86 гривень втрат від інфляції, 3879,26 гривень три відсотки річних, 55 490,24 гривень збитків від неналежного виконання умов договору страхування.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» місцезнаходження 03038 м. Київ вул. Федорова Івана, 32 літ. А, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі - 1022,34 грн. +1053,70 грн. = 2076.04 грн.: та сплати витрат на проведення експертизи в сумі 4576,00+3660.80=8236.80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 серпня 2013 року ним (надалі по тексту - Страхувальник) та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі по тексту - Страховик), було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) (надалі по тексту - Договір страхування) № 28-0199-РМ2-13-00554. Відповідно до умов Договору страхування (п.4 Частини 1), його предметом являлось страхування майнових інтересів Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки АUDІ А6 номер кузова/шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску (надалі по тексту транспортний засіб), належного позивачеві на праві власності.

Згідно п. 5 Частини 1 Договору страхування, визначено страхові ризики: викрадення, ДТП, протиправні дії третіх осіб, стихійні лиха, пожежа, вибух, напад тварин, та встановлений ліміт відповідальності, в тому числі на 2013р. становив 100% дійсної вартості ТЗ на момент підписання кредитного договору в гривневому еквіваленті сум по курсу ПАТ «КБ «Креді Агріколь» (на момент настання страхового випадку ).

Страхувальником в повному обсязі виконано свої зобов`язання зі сплати страхових платежів.

Умовами п.2 Частини 1 Договору страхування було визначено вигодонабувача - ТО В «ПОРШЕ Мобіліті».

14 вересня 2013 року під час перебування на стоянці перед супермаркетом «Епіцентр» в місті Запоріжжя вул. Запорізька, 1А, забезпечений транспортний засіб був пошкоджений іншим автомобілем, марка якого і власник не були встановлені, по причині залишення ним місця ДТП. З даного приводу позивач звернувся до міліції. Автомобіль був оглянутий на місці ДТП інспектором відділення оформлення матеріалів ДТП (для обслуговування м. Запоріжжя) при ГУМВС України в Запорізькій області Журавським Антоном ОСОБА_2 , в зв`язку з чим на його ім`я було видана Довідка, зі змісту, якої вбачається що 14.09.2013 року о 17:30 на вул. Запорізька, 1А в результаті дорожньо транспортної пригоди автомобіль марки AUDI А6 державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження передніх лівих дверей та задніх лівих дверей. В графі «відомості про інших учасників ДТП» зазначено - невідомий автомобіль. Того ж дня за направленням співробітників ДАІ, він пройшов обстеження на виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно до Висновку виданою 14.09.2013р., лікарем КУ «Обласний наркологічний диспансер», ознак сп`яніння у нього не виявлено. Позивачем особисто проведено фотографування пошкоджень транспортного засобу.

Позивач невідкладно у встановлені терміни звернувся до Страховика з заявою про настання страхового випадку, якій був наданий реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Листом вих. №КА-4121/1 від 16 вересня 2013 року Страховик підтвердив отримання заяви та запросив надати йому додаткові документи, як позивачем були надані, в тому числі був наданий рахунок на оплату №960 від 25.09.2013р. виданий ПП «Аеліта Моторе» в якому було зазначено витрати на усунення пошкоджень застрахованого транспортного засобу в сумі 24 404,18 гривень.

Листом від 14 жовтня 2013 року, Страховик повідомив позивача, що з метою отримання інформації та матеріалів, щодо факту настання страхового випадку ним прийнято рішення про проведення страхового розслідування з подальшим проведенням транспортно - трасологічноро та трасологічного дослідження.

Станом на 11 листопада 2013 року з часу ДТП Страховик не здійснював огляду автомобіля з оформленням відповідних документів.

Листом вих. №03/6570 від 11 листопада 2013 року Страховик повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.15.1.4 п.15.1 р. 15 Договор) страхування - надання Страхувальником недостовірних відомостей, щодо часу, місця та обставин настання страхового випадку. Так як згідно висновку №137-13 (дата видачі якого не зазначена), спеціалістом з транспортно-трасологічного дослідження встановлено, що механічні пошкодження на застрахованому автомобілі не могли утворитися в рамках пригоди, місце та обставини якої наведені у заяві про настання страхового випадку, а саме при нерухомому положенні автомобіля на стоянці.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача, та прийшов до висновку, що у страхової компанії не було підстав для відмови у проведенні відповідної страхової виплати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про страхування" предметом договору особистого страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням.

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Укладений між позивачем та відповідачем Договір страхування повністю відповідає вимогам Закону України «Про страхування», сторони визнавали його дію на час виникнення страхового випадку 14 вересня 2013 року.

Пошкодження, які зазнав застрахований автомобіль, підпадають під визначення страхових ризиків зазначених в пп. 2.1.1 б) - е) частини 2 Договору страхування.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Аналіз цих норм закону дозволяє дійти висновку про те, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо таких страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до умов договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Статтею 20 Закону України "Про страхування" зазначено, що Страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею 991 ЦК України і ст. 26 Закону України "Про страхування" передбачені випадки відмови страховика від здійснення страхової виплати. Так, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п.п. 9.4.6. п.9.4. Договору страхування передбачено, що Страховик зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку, та виконання Страхувальником зобов`язання, передбаченого в п. 11.6 частини 2 Договору, здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.

Фактично, Страховик та або інший спеціаліст не здійснювали огляд пошкодженого транспортного засобу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (страхової виплати) є надання Страхувальником недостовірних відомостей щодо часу, місця та обставин настання страхового випадку, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, відповідачем в якості доказу суду першої інстанції надано висновок №137-13 від 31.10.2013 року спеціального інженерно-технічного дослідження автомобіля Ауді А6. Проте фактично страховик та або інший спеціаліст не здійснювали огляд пошкодженого транспортного засобу, а дане дослідження виконувалось за результатами аналізу представлених фотознімків та наданих документів. Крім того, висновок не підписаний спеціалістом який його склав(т. 1 а.с.59-66).

У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що подання недостовірних відомостей полягає у тому, що позивач невірно виклав обставини завдання йому шкоди.

При цьому апелянт посилається на зазначений висновок, за яким пошкодження не могли утворитися в рамках пригоди , місце та обставини якої зазначені у заяві.

Але у заяві позивач лише зазначав про те, що залишив автомобіль на стоянці, а коли прийшов помітив пошкодження. При цьому він не зазначав, яким чином були завдані пошкодження.

За таких обставин висновок про те, що позивач надав недостовірні відомості є припущенням.

До того ж позивач одразу після виявлення шкоди вжив заходи фіксування порушення, повідомив страховика про шкоду.

Розмір виплати визначений у рахунку на оплату №960 від 25.09.2013р. на відновлювальний ремонт, повністю відповідає умовам п. 13.2. Договору страхування. Та складає 24 404,18 гривень, станом на час виникнення страхового випадку.

Статтею 20 Закону зазначено, що Страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно п.п. 9.4.11. п. 9.4. Договору страхування. Страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 12 робочих днів від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування (страхової виплати) шляхом сплати Страхувальнику пені у розмірі 0,1% від суми несплаченого в строк страхового відшкодування (страхової виплати) за кожний день затримки.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки: 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков