РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/12110/19

Провадження № 22-ц/4815/1274/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк",

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2019 року в складі судді Кучиної Н.Г., проголошене в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 20 травня 2010 року договору б/н, відповідач отримала кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між нею та банком, що підтверджується підписом у її заяві. Взяті на себе зобов`язання банк виконав своєчасно і повністю, надавши позичальнику кредитні кошти.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 27 травня 2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 15589,18 грн., яка складається з: 4274,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3210,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 5886,26 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 718,53 грн. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 20.05.2010 року, яка станом на 27.05.2019 року становить за тілом кредиту 4274 грн.02 коп., та понесених судових витрат у розмірі 1921 грн.

У задоволенні позову у іншій частині відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 20.05.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У поданій апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати оскаржене рішення в частині відмови у стягненні простроченого тіла кредиту, пені та штрафів, та ухвалити нове-про задоволення позову в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем надано належні докази на підтвердження зазначених у позові обставин, які доводять наявність договірних відносин між сторонами та невиконання відповідачем взятих за ним зобов`язань. Користуванням кредитними коштами та погашенням заборгованості ОСОБА_1 додатково підтвердила, що їй добре відомі та зрозумілі умови кредитування і вона з ними погоджується.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилом ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору у справі, що переглядається, є стягнення заборгованості по кредитному договору.

Згідно Відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою в м.Рівне та Рівненській області.

Із наданої позивачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та копії паспорту відповідачки, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Таким чином, вказані у позовній заяві вимоги підлягають розгляду відповідно до положень ч.1 ст.27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим місцем проживання фізичної особи.

На указані вимоги процесуального закону суд уваги не звернув та розглянув справу з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

За нормами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншого суду.

Відповідно до положень статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Отже, ураховуючи викладене вище, приймаючи до уваги те, що вказана справа була прийнята судом з порушенням правил підсудності та за результатами її розгляду постановлено заочне рішення, в позовній заяві адреса відповідачки банком вказана м. АДРЕСА_1 , та даний спір стосується стягнення коштів за договором кредиту, для якого положенням ч.1 ст. 27 ЦПК України встановлено підсудність за місцем знаходження (місцем реєстрації) відповідача, та зважаючи на те, що згідно частини першої статті 378 ЦПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування рішення, яким закінчено розгляд справи,і передачі справи на новий розгляд, колегія суддів доходить висновку, що дана справа не підсудна Рівненському міському суду та уважає за необхідне передати справу на розгляд до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області (57508, м. Очаків, вул. Лоцманська, 44) за встановленою підсудністю.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що місцевий суд неправильно застосував правила загальної підсудності до спору, який виник з приводу стягнення заборгованості за договором кредиту, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про підсудність справи Рівненському міському суду.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи для розгляду до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за встановленою підсудністю.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2019 року скасувати, справу направити за підсудністю до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області (57508, м. Очаків, вул. Лоцманська, 44).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення ухвалено та складено 29 жовтня 2019 року

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Гордійчук С.О.