Ухвала

Іменем України

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 520/4482/17

провадження № 61-18810 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Набережний Квартал-Жаботинського» в особі його засновників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу «Набережний Квартал-Жаботинського» в особі його засновників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з невиконанням умов договорів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року з підстав, передбачених частиною четвертою статті 357 ЦПК України, апеляційний суд вірно виходив із того, що заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із наведенням інших поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 не навів. Крім того, апеляційний суд вже визнавав неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та залишив без руху апеляційну скаргу з наданням строку для звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою на вищевказане заочне рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто, зазначивши, що копія ухвали апеляційного суду від 14 лютого 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху повернулася до апеляційного суду в конверті

з відміткою поштового відділення «за даною адресою не проживають». Крім цього, з лютого 2019 року і станом на час постановлення вказаної ухвали заявник рухом своєї апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції не цікавився, зловживаючи процесуальними правами в суді апеляційної інстанції.

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою на вищевказане заочне рішення суду першої інстанції з пропуском строку на апеляційне оскарження та просив його поновити посилаючись, на те, що 02 липня 2019 року він не отримував оригінал квитанції в Одеському апеляційному суді, так як це зробив замість нього його представник, оскільки він був хворим та не міг самостійно рухатись, і лише тільки після одужання він звернувся до суду

з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення.

12 вересня 2019 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на обставини, які вже були визнані апеляційним судом неповажними, тому доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що апеляційним судом було допущено порушення норм процесуального права, які передбачені статтею 411 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд

в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд необґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження та посилання ОСОБА_1 на відсутність у нього на той час представника для вчинення процесуальних дій, а саме для подачі апеляційної скарги, є безпідставними, оскільки зловживання процесуальними правами і безпідставне пропущення процесуальних строків нормами ЦПК України не допускається, а тому не суд позбавив заявника права на перегляд судового рішення, а сам заявник вибрав для себе таку процесуальну позицію, яка є невірною.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії»

від 28 жовтня 2004 року).

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 вересня

2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Набережний Квартал-Жаботинського» в особі його засновників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Г. В. Кривцова