РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 566/807/18

Провадження № 22-ц/4815/1150/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Лободзінський А.С.

Рішення ухвалене в смт. Млинів Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначено

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

секретар судового засідання : Шептицька С.С.,

з участю сторін та їх представників: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовною заявою до Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке розташоване на території Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області, яке вона має намір успадкувати. При зверненні в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини на своє ім`я, їй було відмовлено у прийнятті заяви, у зв`язку з тим, що пропущено строк для прийняття спадщини. Позивач вказує, що основною причиною пропуску встановленого законодавством строку було те, що вона не зорієнтувалась в чинному законодавстві та перебувала на лікуванні у Луцькій міській лікарні. З вказаних підстав змушена була звернутися до Млинівського районного суду, який рішенням від 17 січня 2018 року визнав поважними її причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначив додатково один місяць для її прийняття. Однак, з моменту розгляду справи в суді в неї погіршився стан здоров`я у зв`язку з чим, вона змушена була стаціонарно лікуватись та не прийняла спадщину у визначений додатковий строк. Вказані причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини вважає поважними, у зв`язку з чим, просить встановити їй для цього додатковий строк.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ухваленим внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, ухвалене з порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Надчиці Млинівського району Рівненської області помер її брат по материній лінії - ОСОБА_4 Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_2 , інших спадкоємців, що прийняли спадщину не було, а заповіту спадкодавець не залишив. 20 липня 2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджувалися матеріали спадкової справи №3/2017, яка була заведена після смерті ОСОБА_4 .. Також не встановлювалось до якої черги спадкування належить спадкодавець, чи були видані свідоцтва про право на спадщину.

Також вказує на те, що позивачці вже надавався додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а повторне визначення судом такого строку одним і тим же спадкоємцем не передбачено.

Зазначає, що участі в судових засіданнях в суді першої інстанції не приймала, оскільки перебувала за кордоном.

За наведеного просила, скасувати рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року, стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1057,21 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_3 вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ніяким чином не впливає на права чи обов`язки третьої особи, оскільки предметом спору є право подачі заяви про прийняття спадщини, а в подальшому вже нотаріус приймає рішення після з`ясування кола спадкоємців їх черговості за законом і про видачу свідоцтва про право на спадщину. В якості доказу до апеляційної скарги було додано фотокопію свідоцтва про право на спадщину видане на ім`я третьої особи ОСОБА_2 , а тому вважає, що права чи обов`язки скаржниці не порушено і рішення суду ніяким чином не впливає на її права та обов`язки.

Також вказує, що ставлячи питання про відшкодування судових витрат, апелянт повинен був надати їй як стороні попередній розрахунок, а тому просить відмовити у їх стягненні, оскільки вони не підтверджені належним чином, а сама сума правничої допомоги є явно завищеною.

З огляду на наведене просили рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Музика-Дубравський В.А. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась повторно та причин неявки не повідомила.

Представник ОСОБА_3 адвокат Гаврильчак-Кметь К.А., також не з`явилась в судове засідання та повторно просила відкласти розгляд справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому процесі при цьому будь-яких доказів тому не надала. Оригінали документів, що підтверджують повноваження представника в даній справі до суду не надходили.

З огляду на необхідність дотримання строків розгляду цивільних справ в суді апеляційної інстанції, завчасне повідомлення представника про час і місце розгляду даної справи та можливість присутності в судовому засіданні за допомогою відеоконференцзвязку, неявку представника до суду колегія суду розцінює як не поважну.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Задовольняючи позовні вимоги, судом було взято до уваги той факт, що ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в період наданого додаткового строку для прийняття спадщини та суд визнав поважними причинами пропуску нею додаткового строку для прийняття спадщини і визначив їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Із Свідоцтва про смерть та з інформації на запит від 14.03.2017 року Новоукраїнської сільської ради Млинівського району Рівненської області ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час смерті був зареєстрований в будинку один в АДРЕСА_2 (а.с. 6,16).

20 липня 2017 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого брата ОСОБА_4 (а.с. 46).

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року визнано поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_3 та визначено їй додатково один місяць для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Вказане рішення суду набрало законної сили 17 лютого 2018 року (а.с.9 - 10).

З письмового повідомлення приватного нотаріуса №461 від 06.06.2018 року вбачається, що позивачем ОСОБА_3 пропущено додатковий строк для прийняття спадщини, наданий рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 17.01.2018 (а.с.17).

Як слідує з довідки наданої КЗ "Луцький центр первинної медико-санітарної допомоги №2" №36 від 10.05.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_3 , згідно записів в амбулаторній карті №0490 /40 , оглянута в закладі 15.03.2018, 19.03.2018 лікарем загальної практики - сімейним лікарем з приводу гіпертонічної хвороби 1 стадії, ступеню 2, серцево-судинного ризику 2. 19.03.2018 року з приводу гіпертонічного кризу від 15.03.2018 року та хронічного пієлонефриту в стадії загострення. Призначалось амбулаторне лікування (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_3 додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а саме : перебування ОСОБА_3 на лікуванні в період наданого додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року, яким визначено позивачці один місяць додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її двоюрідного брата - ОСОБА_4 набрало законної сили 17 лютого 2018 року, а отже сплив місячного строку припадає на 16 березня 2018 року. В лікувальний заклад позивачка зверталась 15 березня та 19 березня 2018 року, лікування призначалось амбулаторне. За наведеного слід дійти висновку, що в позивачки було достатньо часу для звернення із заявою про прийняття спадщини, а наведені позивачкою причини не можуть бути визнані поважними.

Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що відповідачами в даній справі мала бути не територіальна громада, а ОСОБА_2 , яка вже прийняла спадщину на час звернення позивачки до суду. Крім того, позивачці вже надавався додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а повторне визначення судом такого строку одним і тим же спадкоємцем не передбачено. (абз. 2, 5 п.24 Постанови ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування».

Встановивши, що у позивача були відсутні правові підстави для надання повторного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України - якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в сумі 1057,21 грн, що підлягає до стягнення з ОСОБА_3

Що стосується відшкодування витрат на правничу допомогу, то апеляційний суд виходить з наступного.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України .

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід виходити із складності справи, об`єму виконаних адвокатом робіт та доказів проведення цих робіт.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. на її підготовку та проведення консультації.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано суду : договір про надання правничої допомоги від 17 липня 2019 року (а.с.54), копію довіреності (а.с.55), копію ордеру (а.с.56), попередній розрахунок суми судових витрат (а.с.57), довідку про оплату правничої допомоги адвоката (а.с.58), квитанцію з прибуткового касового ордера №5, що підтверджує оплату наданих послуг за договором від 17.07.2019 в сумі 3000, 00 грн.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги у розмірі 3 000 грн в суді апеляційної інстанції, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2018 року скасувати.

В позові ОСОБА_3 до Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 1057,21 грн та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 жовтня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич