ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2412/19 Справа № 179/667/18 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської районної державної адміністрації, Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 , заповіт він не залишав. ОСОБА_2 працював в КДСП «Нива» та був його членом з 1968 року по день смерті. Державний акт на право приватної власності на землю КДСП «Нива» виданий 23 червня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за МД №308. ОСОБА_2 внесений в списки пайщиків, але сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримав. Розпаювання КДСП «Нива» відбулося на підставі розпорядження голови Магдалинівської райдержадміністрації №338-р від 08 травня 1997 року. Позивач вважає, що ОСОБА_2 мав право на земельну частку(пай), оскільки був членом КДСП «Нива» та внесений до списку, що доданий до державного акта на право колективної власності на землю, виданого КДСП «Нива» за № 135. Позивач зазначає, що вона є спадкоємицею першої черги та є такою, що прийняла спадщину відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963 року з відповідними змінами та доповненнями). Тому, позивач просила визнати за нею право на отримання земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, колишнього КДСП "Нива", по праву спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Магдалинівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 у власність земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області чи іншої вільної земельної ділянки на території Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено визнати за ОСОБА_1 право на отримання земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, колишнього КДСП «Нива», по праву спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Магдалинівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 у власність земельної частки (паю) розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області чи іншої вільної земельної ділянки на території Магдалинівського району Дніпропетровської області. Додатковим рішенням цього ж суду від 29 листопада 2018 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі прокуратура Дніпропетровської області, що діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справиповідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 19 травня 1964 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6).

Відповідно до трудової книжки та довідки КДСП «Нива» ОСОБА_2 був прийнятий у члени колгоспу з 01 грудня 1968 року та працював в ньому до березня 1995 року (а.с.13, 14).

З довідки відділу земельних ресурсів у Магдалинівському районі вбачається, що ОСОБА_2 внесений до списку громадян - членів КДСП, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Нива» за №135 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 01 серпня 2000 року, актовий запис № 22, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Державний акт на право колективної власності на землю КДСП "Нива" виданий 23 червня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за МД №308 (а.с.9).

Відповідно до довідки №539 виконавчого комітету Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав і був прописаний в с.Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області.

З довідки №577 від 06.08.2008 року виконавчого комітету Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 з 1968 року по день смерті, згідно запису господарської книги №7 Жданівської сільської ради Магдалинівського району. Склад сім`ї: дружина - ОСОБА_1 , 1944 р.н. (а.с.10).

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) визначено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно статті 9 ЦК Української РСР 1936 року, здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік.

Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що на день видачі державного акта на право колективної власності на землю від 23 червня 1995 року чоловік позивачки ОСОБА_2 не був членом указаного КДСП, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - колегія приходить до висновку, що ОСОБА_2 не набув права власності на спірну земельну частку (пай), у зв`язку із чим вказану земельну частку (пай) не можна вважати частиною спадкового майна померлого, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1

Оскільки право, яке позивачка просить визнати за нею у порядку спадкування, її чоловік як спадкодавець не набув за життя, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Факт внесення спадкодавця до списків громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства лише вказує на наміри щодо виділення цій особі земельної ділянки.

Аналізуючи правові підстави набуття такої земельної частки (паю) у приватну власність, колегія суддів зазначає про неможливість наділення особи цим правом після її смерті.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі №392/1660/16-ц (провадження №61-24311св18), від 29 травня 2019 року у справі №395/268/17-ц (провадження № 61-36639св18), від 03 липня 2019 року у справі №179/2279/17 (провадження №61-395св19).

З урахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено саме з наведених вище підстав, на що місцевий суд уваги не звернув, тому рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 29 листопада 2018 року підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого останньою судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 2237,04 грн. (а.с. 66).

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 29 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Магдалинівської районної державної адміністрації, Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь прокуратури Дніпропетровської області () судові витрати в сумі 2237 (дві тисячі двісті тридцять сім) грн. 04 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді