Справа № 438/386/19
Номер провадження 2/438/278/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

24 червня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Наминанік О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бориславі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, усунути їй, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання власністю - квартирою АДРЕСА_2 , шляхом визнання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Матолич- Обрізко Г.С. 28.03.2018 року за реєстровим № 55 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40364148 від 28.03.2018 року; номер запису про право власності 25473817; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 103).

Вищезазначений об`єкт житлової нерухомості успадковано після вітчима - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У належній на праві приватної власності квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , зареєстрованого місця проживання не має; мешкає у спірній квартирі періодично - під час приїздів з міста Дніпро.

Як стверджується відповідним записом у будинковій книзі для прописки громадян, які проживають в квартирі АДРЕСА_2 , за вказаною адресою з 05.08.1993 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . У зазначеній квартирі відповідач оселився і мешкав як член сім`ї свого дядька ОСОБА_3 , а згодом - як співвласник житлового приміщення.

На підставі рішення виконавчого комітету Східницької селищної ради Львівської області від 15.07.2010 року № 95 проведено розподіл квартири АДРЕСА_2 житловою площею 36,8 кв. м між її співвласниками, у результаті якого утворилося два окремі об`єкти нерухомого майна (квартири №№ 3, 4), а саме:

належна ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Східницької селищної ради Львівської області 08.09.2010 року, зареєстрованим у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в книзі № 1 за № 25, квартира № 3 загальною площею 32,9 кв. м, житловою площею 17,2 кв. м, власником якої на даний час є позивач;

належна відповідачу ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Східницької селищної ради Львівської області 08.09.2010 року зареєстрованим у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризацї та експертної оцінки» в книзі № 6 за № 670, квартира № 4 житловою АДРЕСА_4 19,( кв. м (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 О НОМЕР_3 160127602 від 19.03.2019 року).

Після оформлення за ОСОБА_3 08.09.2010 року права особистої приватно власності на квартиру АДРЕСА_2 , а за ОСОБА_2 - на квартиру АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 цьому АДРЕСА_7 місц проживання у квартирі дядька відповідач не припинив, хоча у результаті розподілу об`єкта нерухомого майна в натурі право відповідача на частку у праві спільно власності на квартиру АДРЕСА_8 3 було припинено.

У квартирі АДРЕСА_9 на АДРЕСА_10 (так само як АДРЕСА_11 в квартир АДРЕСА_5 , власником якої є відповідач) ОСОБА_2 не проживає з червня 1997 року будь-які його особисті речі у помешканні відсутні, що підтверджується актої ОСББ «Згода С» від 23.03.2019 року.

Утворивши власну сім`ю, ОСОБА_2 мешкає з дружиною і сином в одному міст районного значення Львівської області, що розташовані поблизу обласног центру. Точне місце проживання відповідача мені не відоме.

Тягар утримання квартири повністю покладено на позивача, жодної участі у цих витратах відповідач не приймає і ніколи спірною квартирою не цікавився.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила.

Представник відповідача Бабич ОСОБА_5 .А. у судовому засіданні не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримамала у повному обсязі, не заперечила проти винесення судом заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву.

Крім того, відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України справа розглянута у його відсутністі.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Матолич-Обрізко Г.С. 28.03.2018 року за реєстровим № 55 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40364148 від 28.03.2018 року; номер запису про право власності 25473817; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 103).

Вищезазначений об`єкт житлової нерухомості позивачем успадковано після вітчима - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У належній на праві приватної власності квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , зареєстрованого місця проживання не має; мешкає у спірній квартирі періодично - під час приїздів з міста Дніпро.

Як стверджується відповідним записом у будинковій книзі для прописки громадян, які проживають в квартирі АДРЕСА_2 , за вказаною адресою з 05.08.1993 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . У зазначеній квартирі відповідач оселився і мешкав як член сім`ї свого дядька ОСОБА_3 , а згодом - як співвласник житлового приміщення.

На підставі рішення виконавчого комітету Східницької селищної ради Львівської області від 15.07.2010 року № 95 проведено розподіл квартири АДРЕСА_2 житловою площею 36,8 кв. м між її співвласниками, у результаті якого утворилося два окремі об`єкти нерухомого майна (квартири №№ 3, 4), а саме:

належна ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Східницької селищної ради Львівської області 08.09.2010 року, зареєстрованим у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в книзі № 1 за № 25, квартира № 3 загальною площею 32,9 кв. м, житловою площею 17,2 кв. м, власником якої на даний час є позивач;

належна відповідачу ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Східницької селищної ради Львівської області 08.09.2010 року зареєстрованим у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризацї та експертної оцінки» в книзі № 6 за № 670, квартира № 4 житловою АДРЕСА_4 19,( кв. м (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 О № 160127602 від 19.03.2019 року).

Після оформлення за ОСОБА_3 08.09.2010 року права особистої приватно власності на квартиру АДРЕСА_2 , а за ОСОБА_2 - на квартиру АДРЕСА_5 цьому АДРЕСА_7 місц проживання у квартирі дядька відповідач не припинив, хоча у результаті розподілу об`єкта нерухомого майна в натурі право відповідача на частку у праві спільно власності на квартиру АДРЕСА_8 3 було припинено.

У квартирі АДРЕСА_9 на АДРЕСА_10 (так само як АДРЕСА_11 в квартир АДРЕСА_5 , власником якої є відповідач) ОСОБА_2 не проживає з червня 1997 року будь-які його особисті речі у помешканні відсутні, що підтверджується актої ОСББ «Згода С» від 23.03.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 41 Конституції України, ч.ч. 1-2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень, які надав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п. 33, 34 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічні розяснення надав й Верховний Суд України в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11.

За встановлених обставин, суд вважає, що позов про усунення власнику перешкод у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним позивачу житловим приміщенням внаслідок не проживання цієї особи в житловому приміщенні без поважних причин є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 гривень судового збору.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання власністю - квартирою АДРЕСА_2 , шляхом визнання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш