КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №357/9172/18 Головуючий у 1 інстанції: Дубановська І.Д.
У Х В А Л А

10 липня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Савченка С.І., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року року відкрито провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 який діє на підставі довіреності 21 червня 2019 року подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року, посилаючись на те, що даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Зокрема, відповідно до п.8 ч.1 ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Питання підсудності врегульовані ст.ст.27-30 ЦПК України, які визначають правила підсудності цивільних справ між однорідними судами першої інстанції залежно від території, на яку поширюється їх діяльність, і якими керується суддя при вирішенні питання відкриття провадження у справах цивільної юрисдикції.

Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку, що п.8 ч.1 ст.353 ЦПК України передбачає можливість оскарження ухвали судді першої інстанції про відкриття провадження у справі окремо від рішення суду виключно з підстав недотримання судом правил, визначених ст.ст.26-30 параграфу 3 «Територіальна підсудність (юрисдикція)» глави 2 ЦПК України.

Проте, з апеляційної скарги ОСОБА_1 поданої представником ОСОБА_2 вбачається, що оскаржує ухвалу судді про відкриття провадження не у зв`язку із недотриманням правил підсудності, визначених ст.ст. 26-30 ЦПК України, а у зв`язку з недотриманням правил предметної юрисдикції (компетенції), оскільки на його думку дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Цивільна юрисдикція або юрисдикція загальних судів, на порушення якої посилається представник скаржник, визначає загальну компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ та коло справ, які суди мають право розглядати і вирішувати в порядку цивільного судочинства, тоді як правила підсудності розмежовують підсудність справ судам одного виду юрисдикції - цивільної - за територіальною ознакою.

Оскарження ухвали про відкриття провадження у справі з підстав недотримання правил юрисдикції ЦПК України не передбачено.

Такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду міститься у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 495/6724/17 та у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 760/20886/17-ц, де Велика Палата вказала, що у ЦПК України розмежовано поняття підсудності та юрисдикції. Оскарження ухвали про відкриття провадження у справі з підстави порушення правил юрисдикції не передбачено.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Разом з тим, згідно ч.2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Окрім того, апеляційна скарга подана і підписана представником Гузь С.М. який діє на підставі довіреності, документів про те, що представник, яким підписано апеляційну скаргу, є адвокатом не надано та відповідні дані також відсутні і в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (Малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятків осіб, визначених у статті 61 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що даний спір не відноситьсядо малозначних справ та спорів які виникають з трудових відносин, провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, апеляційна скарга подана і підписана представником за довіреністю, який не має процесуальної дієздатності.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року на підставі п.п. 1,4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Керуючись статтями 26-30, 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно- повернути особі, що її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського апеляційного суду С.І. Савченко