Ухвала

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 373/2057/18

провадження № 61-11577ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із

позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 27 823, 55 грн та моральної шкоди - 300 тис. грн.

Позовна заява мотивована тим, що 25 липня 2015 року, близько 02 год.

25 хв. ОСОБА_2 ,. керуючи автомобілем марки ВАЗ 21121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення з ОСОБА_1 , який рухався на велосипеді по вулиці Шевченка в м. Переяслав-Хмельницький Київської області. Внаслідок зіткнення позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19 653, 55 грн

майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 тис. грн

у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року в частині стягнення моральної шкоди змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яку подано 14 червня 2019 року, в якій заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що висновок суду апеляційної інстанції щодо зменшення розміру відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим, а розмір стягнутої моральної шкоди не є співмірним із завданими тілесними ушкодженнями.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд апеляційної інстанції, надавши оцінку доказам у справі, врахувавши характер правопорушення, характер фізичних і моральних страждань та інші обставини справи, дійшов мотивованого висновку у частині визначення розміру суми грошових коштів, яка підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм Цивільного кодексу України

не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, доводи якої стосуються переоцінки доказів у справі, є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович