ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/3540/19

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1441/19

Чернігівський апеляційний суд в особі судді Шитченко Н.В., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, -

У С Т А Н О В И В :

Ухвалою від 01 жовтня 2019 року суддя Козелецького районного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою. Проте апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкритим, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України визначений перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. Норма вказаної статті є імперативною та не передбачає вільного тлумачення, тому перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, є вичерпним.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали про залишення позову (заяви) без руху наведеним переліком не передбачено.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Тобто з аналізу наведеної норми вбачається, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху може оскаржуватися в апеляційному порядку лише в частині визначення необхідного до сплати розміру судового збору. Зазначене відповідає п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, згідно з яким до основних засад судочинства відноситься забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ч. 7 ст. 177, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме, до заяви, яка підписана представником позивача, не було додано доказів на підтвердження повноважень адвоката Слєпченка С . А. на право підпису позовної заяви від імені ОСОБА_1 , а також не зазначено про докази на підтвердження вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач не погоджується саме з мотивами судового рішення щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, указуючи, що до позову на підтвердження повноважень адвоката були додані ордер та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а вимога суду про надання доказів вини відповідача у скоєнні ДТП свідчить про упередженість та надання оцінки доказам у справі до відкриття провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу судді Козелецького районного суду від 01 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху не може бути прийнята до розгляду, отже її належить повернути заявнику.

Керуючись ст. 353, ч. 5 ст. 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги направити учасникам справи, а позивачу - копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її складення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Н.В.Шитченко