РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/4916/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/617/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Красовський О.О.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення 02 березня 2019 року

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Павлюк Тетяни Сергіївни про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Павлюк Т.С. про визнання недійсним заповіту від 27 листопада 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2093 від імені ОСОБА_5 та посвідчений приватним нотаріусом Павлюк Т.С.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Павлюк Т.С. про визнання заповіту недійсним.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважає вищевказане рішення таким, що підлягає скасуванню через порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Зазначає, що хоча в матеріалах справи і наявний висновок судово-почеркознавчої експертизи, суд зобов`язаний був його оцінити критично, через суперечливі твердження в ньому.

Вказує, що під час проведення експертизи, експертом було досліджено спірні зразки, зокрема предметом дослідження виступав підпис ОСОБА_5 в примірнику заповіту від 27.11.2017 року, при цьому співставлявся він із підписом ОСОБА_5 виконаним в довіреності від імені ОСОБА_5 від 27.11.2017 року посвідченої того самого дня, що викликає сумнівність в його походженні, адже міг бути виконаний тою самою особою, яка вчинила підпис і на заповіті, а експерт дану обставину не взяв до уваги.

Зазначає, що в зв`язку із виявленням такої суперечності висновку експертизи, позивач заявляла клопотання про призначення повторної судової експертизи, однак судом всупереч вимогам ст. 113 ЦПК України було відмовлено в задоволенні такого клопотання, а тому просить призначити повторну судову почеркознавчу експертизу.

За наведеного, просить рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Павлюк Т.С. подано заперечення на апеляційну скаргу, які по суті є відзивом, в якому заперечує проти суджень, висновків та аргументів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі.

Зазначає, що твердження ОСОБА_1 про те, що її бабуся не могла скласти заповіт не на неї, а на іншу особу вважає хибними. Вказує, що перед складанням спірного заповіту нотаріусом було встановлена особа спадкодавця, мета її візиту до нотаріальної контори, добровільність її волі, відсутність примусу, тиску зі сторони інших осіб та усвідомлення нею значення своїх дій. Тільки після ретельного з`ясування всіх обставин з її слів нотаріус підготувала текст заповіту, який був погоджений і підписаний ОСОБА_5 у її присутності.

Щодо експертизи, то вона погоджується з її висновками, оскільки заповіт справді підписала ОСОБА_5 і у неї немає сумнівів щодо компетентності і неупередженості експерта ОСОБА_6.

За наведеного просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Мотрич Є.Р., просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, судом першої інстанції зроблено висновок, що в ході розгляду справи позивачка не довела суду обставини, на які вона покликається в обґрунтування заявленого позову: що заповіт не був підписаний ОСОБА_5 і що ОСОБА_5 проти своєї волі розпорядилася майном, а тому в суду немає підстав для застосування положень ЦК України, які врегульовують правовідносини щодо визнання заповіту недійсним, про які зазначала позивачка.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія судів апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (матір батька позивачки) (а.с.14).

27 листопада 2015 року ОСОБА_5 склала заповіт, що був посвідчений 27 листопада 2015 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Павлюк Т.С. (реєстровий номер 2093), згідно якого спадкоємцем майна після її смерті є ОСОБА_4 (відповідачка по справі).

Позивачка стверджує, що рукописний текст та підпис у цьому заповіті виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою, що є підставою визнати цей заповіт недійсним. Також зазначає, що бабуся ніколи не висловлювала бажання щодо можливості розпорядження своїм майном, що на її думку вказує, що заповіт був складений проти її волі, що також є підставою визнати заповіт недійсним.

Дані обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачка не надала суду будь-яких доказів на підтвердження того, що приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Павлюк Т.С. були допущені порушення при посвідченні оспорюваного заповіту. Також не були надані докази того, що рукописний текст у оспорюваному заповіті та підпис у цьому заповіті виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2018 року в даній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с.164-165).

Згідно з висновку експерта № 1.1-183/18 від 02.08.2018 року, підпис від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» в примірнику заповіту від 27.11.2015 року, складеного від імені ОСОБА_5 , та посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Павлюк Т.С., виконаний самою ОСОБА_5 . (а.с.182-186).

В судовому засіданні в суді першої інстанції був допитаний експерт ОСОБА_6 , який підтримав висновки, що були ним надані. Пояснив суду, що виконання підпису не є сталим, і на це впливають такі чинники як вік, фізичне чи емоційне навантаження особи, яка цей підпис виконує.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що немає підстав вважати висновок експерта необґрунтованим; цей висновок не викликає сумнівів у його правильності; він не суперечить матеріалам справи та іншим обставинам, встановленим при розгляді справи.

У матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що заповіт, який просить визнати недійсним позивачка справді підписала ОСОБА_5 , нотаріусом було встановлено особу спадкодавця, мета її візиту до нотаріальної контори, добровільність її волі, відсутність примусу, тиску зі сторони інших осіб та усвідомлення нею значення своїх дій. Також в колегії суддів не виникає сумніві щодо компетентності і неупередженості експерта ОСОБА_6.

Відповідно до частини першої статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції аргументовано встановив, що немає підстав для застосування положень ЦК України, які врегульовують правовідносини щодо визнання заповіту недійсним, про які зазначала позивачка.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання апеляційної скарги, що експертом було досліджено спірні зразки, зокрема предметом дослідження виступав підпис ОСОБА_5 в примірнику заповіту від 27.11.2017 року, при цьому співставлявся він із підписом ОСОБА_5 виконаним в довіреності від імені ОСОБА_5 від 27.11.2017 року посвідченої того самого дня, що викликає сумнівність в його походженні, адже міг бути виконаний тою самою особою, яка вчинила підпис і на заповіті, а експерт дану обставину не взяв до уваги, не заслуговують на увагу та є безпідставними.

Дане твердження апелянта є нічим іншим, як припущенням.

Експерту крім вищезгаданої довіреності надавались також ряд інших вільних зразків підписів від імені ОСОБА_5 , які зазначені в ухвалі про призначення судової почеркознавчої експертизи Рівненського районного суду від 04 червня 2018 року та були використані експертом при проведенні експертизи, про що ним зазначено у висновку (а.с.184).

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна оцінка судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 липня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.М. Ковальчук

С.В. Хилевич