Справа № 199/6316/19
(2/199/3043/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

„28 жовтня 2019 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі представника позивача адвоката Хрипунова Д.Г., представника відповідача - ОСОБА_1 К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття та про стягнення додаткових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом та заявою про збільшення розміру позовних вимог предмет позову становлять наступні вимоги:

-про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу гр. ОСОБА_3 , але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову;

-про стягнення з відповідача на користь позивача одноразово додаткових витрат на утримання сина гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 167, 65 грн.;

-про стягнення з відповідача на користь позивача одноразово додаткових витрат на утримання сина гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 014, 15 грн.

-про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок додаткових витрат на утримання сина гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно суму в розмірі 284,90 грн., починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до закінчення дитиною лікування;

-про стягнення з відповідача на користь позивача одноразово додаткових витрати на утримання синів гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 916,82 грн.;

-про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі фактично понесених витрат.

Позов обґрунтований тим, що сторони по даній справі є батьками неповнолітніх дітей - гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , які проживають разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та позивач, як мати спільних з відповідачем дітей, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про синів, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, розвиток здібностей, медичне забезпечення, вважає за необхідне захистити право малолітнього гр. ОСОБА_5 та неповнолітнього гр. ОСОБА_4 на утримання обома батьками.

На сьогоднішній день діти перебувають переважно на утриманні позивача, що, враховуючи витрати на навчання старшого сина і його щорічне оздоровлення та відпочинок, а також витрати, пов`язані зі здоров`ям та інвалідністю молодшого сина, є досить значними витратами, які один з батьків в повному обсязі нажаль об`єктивно не може понести самостійно. Вкрай рідко відповідач надає незначну матеріальну допомогу, але така допомога має не регулярний характер та й її розмір є недостатнім задля належного забезпечення потреб наших дітей.

Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача повідомив про визнання позову в частині розміру частки, яка буде стягуватися з відповідача щомісяця на утримання аліментів, на утримання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, представник відповідача визнав позов в частині стягнення додаткових витрат на дитину ОСОБА_5 , які пов`язані з хворобою останнього (зокрема, придбання крапель) в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 90 (дев`яносто) коп.

Як встановлено судом, сторони в даній справі є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких надані позивачем.

Діти проживають разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб.

Малолітній син сторін ОСОБА_6 є інвалідом дитинства по зору до 18 років (підтверджується доданою до позову копією посвідчення) та має діагноз - вроджена аномалія розвитку зорового аналізатора: мікрофтальм, афакія, (стан після факоемульсифікації вродженої катаракти), вторинна компенсована оперована глаукома, часткова атрофія зорового нерва, дистрофія рогівки, сенсорна збіжна монокулярна косоокість лівого ока, що підтверджується консультаційними висновками офтальмолога з КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня».

ОСОБА_4 проходив навчання у Дніпропетровському державному технікумі енергетичних та інформаційних технологій, що підтверджується квитанціями про сплату за навчання від 09.11.2017, 11.12.2018, 27.02.2019, 30.01.2019, 30.03.2019, 01.04.2019, 08.05.2019 тощо.

Спірні правовідносини виникли із обов`язку батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Оскільки обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки сторони не досягли згоди з означеного питання в позасудовому порядку.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено судом, відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей та мешкає окремо від них, діти мешкають разом із матір`ю та перебувають переважно на її утриманні.

Визнання відповідачем позову в частині частки, яка стягуватиметься щомісяця на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим для суду наявні підстави для визначення розміру аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України).

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3 ст. 183 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

З приводу вимоги позову про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, то дана вимога підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач надав докази про понесені витрати на дітей, які пов`язані з їх навчанням, оздоровленням, проїздом, лікуванням, виготовленням паспортів на виїзду за кордон, тобто після їх фактичного понесення.

З приводу розміру цих витрат на утримання старшого сина , які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного розрахунку (420 + 300 + 300 + 300+ 300 + 300 + 2 672,32) : 2 (обов`язок понесення додаткових витрат покладений на обох батьків дитини) = 2 296,16 грн.

При цьому, враховуються фактичні та документально підтверджені (ч. 1 ст. 81 ЦПК України) витрати позивача, пов`язані із навчанням старшого сина ОСОБА_4 та які пов`язані з розвитком здібностей дитини у Дніпропетровському державному технікумі енергетичних та інформаційних технологій. Суд не бере до уваги витрати позивача на проїзні квитки для відпочинку та витрати, пов`язані з виготовленням дитині паспорту для виїзду за кордон та відпочинку у дитячому таборі та бронювання житла в смт. Кирилівка, оскільки зазначені витрати у розумінні ст. 185 СК України не підлягають стягненню.

З приводу додаткових витрат на іншу дитину - ОСОБА_5 , то після фактичного понесення підлягають стягненню документально підтверджені витрати, пов`язані з хворобою останнього, в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 90 (дев`яносто) коп.

Разом з тим, визнання відповідачем позову в частині витрати, пов`язані з хворобою останнього, в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 90 (дев`яносто) коп., не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим для суду наявні підстави для її задоволення.

Суд не бере до уваги витрати позивача, пов`язані з виготовленням дитині паспорту для виїзду за кордон, оскільки зазначені витрати у розумінні ст. 185 СК України не підлягають стягненню.

З приводу розподілу судових витрат, то судові витрати (судовий збір) мають бути компенсовані за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 141 ЦПК України).

Стосовно вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного.

В силу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Конституційне право на професійну правничу допомогу та вільний вибір захисника гарантується ст. 59 Конституції України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, воно не може бути скасоване, а звуження змісту та обсягу наявних прав і свобод не допускається.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат.

Зазначений обов`язок з боку відповідача не виконаний: не надано додатку №1 та додатку №2 до договору про надання правової допомоги від 25.07.2019, оскільки відповідно до п. 3.1 зазначеного договору учасники визначили обов`язок клієнта (тобто позивача) сплати гонорару (винагороди) за домовленістю саме відповідно до додатку №1 та додатку №2.

Відтак, через ненадання позивачем суду доказів про розмір винагороди адвоката Хрипунова Д.Г. відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, п. 4 ч. 4 ст. 19, ч. 6 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст.ст. 273, 274, 275, 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180 - 183, 185, ч. 1 ст. 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття та про стягнення додаткових витрат задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, починаючи проводити стягнення з 31.07.2019 р.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , пов`язані з хворобою останнього, в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 90 (дев`яносто) коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , пов`язані з розвитком здібностей дитини, в розмірі 2 296 (дві тисячі двісті дев`яносто шість) грн. 16 (шістнадцять) коп.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Дата складення повного судового рішення 04.11.2019 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

28.10.2019