Справа № 308/6346/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

14 червня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Тхір О. А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Есенов Олександр Ремезаналійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Суд вважає, що дану позовну заяву без додержання вимог ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 185 ЦПК України, зазначеної вище статті, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 57 Сімейного Кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно з вимогами ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя,а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна. Також позивачу слід надати суду документи, які б підтверджували вартість спірного майна.

Крім цього, згідно п. 5, 8 ч. 3 ст 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини а також перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з пп. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40грн.

Як випливає з позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги: розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя. Проте до матеріалів позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору № від 05.06.2019 року, відповідно до якої позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. як за одну вимогу (про розірвання шлюбу).

Окрім того, відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна судовий збір справляється за розірвання шлюбу і за поділ майна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачу слід оплатити судовий збір у сумі 768,40 грн. за немайнову вимогу (визнання майна спільною сумісною власністю) та судовий збір за вимогу про поділ майна при розірванні шлюбу у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та додати до заяви оригінали документу, що підтверджує його сплату за неоплачені вимоги майнового та немайнового характеру, за ставкою, визначеною ст.4 Закону України «Про судовий збір», на рахунок суду за наступними реквізитами: Отримувач коштів: УК у м.Ужгороді/м.Ужгород/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38015610, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 7002, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області(назва суду, де розглядається справа).

Для того, щоб визначити розмір судового збору за майнову вимогу щодо поділу майна, слід зазначити оцінку спірного майна, та на підставі оцінки майна оплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 285, 353 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Есенов Олександр Ремезаналійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви шляхом подання її нової редакції протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Тхір