ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 2-1533/11 (категорія: інші)

Провадження № 22ц/818/1159/19

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року у складі судді Шестак О.І.

у цивільній справі (№ 2-1533/11) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариства «ВТБ Банк»

про заміну сторони (стягувача) у виконавчому проваджені, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 року ТОВ «Європартнер Фінанс» звернулося до Дзержинського районного суду м.Харкова із двома заявами ( з огляду на наявність виконавчих проваджень відносно двох боржників) про заміну стягувача на ТОВ «Європартнер Фінанс» у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26.12.2012 року у цивільній справі № 2-1533/2011 (головуюча ОСОБА_3 ) про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за двома кредитними договорами №15.22-28/08-СК та №15.76/08-СК в сумі 10 959 194 грн. 07 коп. та судових витрат. (т.1 а.с.296-297, т.2 а.с.1-2).

Заяви були розподілені в передбаченому статтею 33 ЦПК України порядку, розглянуті різними суддями, а саме: 01 жовтня 2018 року суддею Шестак О.І. постановлено ухвалу про задоволення заяви щодо боржника ОСОБА_1 , провадження №6/638/406/18 (т.2 а.с.,1-2 17, 25-26), а 12 жовтня 2018 року суддею Штих Т. постановлено ухвалу про задоволення заяви щодо боржника ОСОБА_2 , провадження №6/638/407/18 (т.1 а.с.296-297, 312, 324-325).

В межах даного апеляційного провадження (№22ц/818/1159/19) за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 встановлено таке.

16.07.2018 року TOB «Європартнер Фінанс» звернулося до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні її правонаступником по цивільній справі (№2-1533/2011) за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами №15.22-28/08-СК від 21.04.2008 року та №15.76-28/08-СК від 30.07.2008 року.

В обґрунтування заяви ТОВ «Європартнер Фінанс» зазначало, що Дзержинським районним судом м. Харкова 26.12.2012 року прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитними договорами №15.22-28/08-СК від 21.04.2008 року та №15.76-28/08-СК від 30.07.2008 року, на виконання якого видано виконавчий лист, який в подальшому був переданий на виконання до Державної виконавчої служби України, у зв`язку з чим було відкрито виконавче провадження № 39579216.

25 червня 2018 року, між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Європартнер Фінанс» було укладено договір № 250618ш про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 15.22-28/08-СК та № 15.76-28/08-СК від 21.04.2008 р., укладеними між Банком та ОСОБА_1 з усіма додатками та додатковими угодами до них у тому числі й за Договорами поруки № 1576-28/08ДП01 та № 15.22-28/ НОМЕР_1 02 (поручитель ОСОБА_2 ).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року заяву ТОВ «Європартнер Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.

Суд вирішив замінити сторону у виконавчому провадженні №39579216, а саме стягувача, ПАТ «ВТБ Банк» правонаступником TOB «Європартнер Фінанс» по цивільній справі №2-1533/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №15.22-28/08-СК від 21.04.2008 року та №15.76-28/08-СК від 30.07.2008 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2019 року виправлено описку в ухвалі Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 року та вирішено вказати по всьому тексту ухвали по батькові боржника ОСОБА_4 як « ОСОБА_5 »

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, вважаючи її незаконною, та постановити нове судове рішення, яким відмовити ТОВ «Європартнер Фінанс» у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження у повному обсязі.

В наданому апеляційному суду відзиві представник ТОВ «Європартнер Фінанс» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вважаючи її доводи безпідставними, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В суді апеляційної інстанції представник боржника адвокат Сунцов В.В. апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи та надані ним письмові пояснення з розширеним обґрунтуванням доводів апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 вказує, що з інформації в загальнодоступного Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.12.2018 року вбачається, що банк має організаційно-правову форму приватного акціонерного товариства, а не публічного акціонерного товариства, як це вказано у рішенні суду від 29.12.2012 року (том 1, арк. 268- 270), заяві від 13.07.2018 року (том 1, арк. 296-297), договорі про відступлення права вимоги грошового зобов`язання № 250618ш від 25.06.2018 (том 1, арк. 298-303), у постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2013 року (том 1, арк. 304), у виконавчому листі від 26.12.2012 року (том 1, арк. 305-306) та й у інших, що підкреслює недійсний характер документів, що надані TOB «Європартнер Фінанс», адже публічне акціонерне товариство або скорочено ПАТ «ВТБ БАНК» не є стороною кредитних зобов`язань, про які йдеться, через що не може передавати відповідні права і обов`язки будь-кому, у тому числі TOB «Європартнер Фінанс».

В тексті договору № 250618 ш від 25.06.2018 року вказано, що акціонерне товариство «ВТБ БАНК» є правонаступником усіх прав і обов`язків публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК», але при цьому не наведено підставу цього правонаступництва та належність до нього прав і обов`язків за кредитними договорами № 15.22-28/08-СК та № 15.76-28/08-СК від 21.04.2008 року.

Крім того, у заяві TOB «Європартнер Фінанс» йдеться про заборгованість за рішенням суду у розмірі 10 959 194,07 грн., тоді як у договорі є посилання на борг у розмірі 3 911 422,48 грн. за договором № 15.76-28/08-СК від 30.07.2008 року та 19 775 441,55 грн. за договором № 15.22-28/08-СК від 21.04.2008 року, тобто загалом 23 686 864,03 грн., що є неприпустимим, оскільки договір відступлення вимоги не може містити нові розрахунки заборгованості, тоді як за пунктом 3.1.1 договору право вимоги відступається (передається) в розмірі заборгованості боржника перед первісним кредитором, яка за договором належним чином не встановлена.

Моментом переходу права вимоги до нового кредитора визначений час зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, а це 200 000 грн.(пункти 4.1-4.4 договору). Однак доказ цього суду вчасно не був наданий, а тому у судовому засіданні у районному суді не досліджувався. Однак, до відзиву на апеляційну скаргу представник TOB «Європартнер Фінанс» надав апеляційному суду копію платіжного доручення № 179 від 23.06.2018 року (том 2, арк. 64) на доказ оплати за відступлення права вимоги за кредитними договорами № 15.22- 28/08-СК від 21.04.2008 та № 15.76-28/08-СК від 30.07.2008 у сумі 200 000 грн., тобто у позадоговірний спосіб, так як обов`язок такої оплати виник у TOB «Європартнер Фінанс» 25.06.2018 року у день підписання договору, тоді як оплата була проведена на два дня раніше від дати укладання договору.

Районному суду не були надані і відсутні у матеріалах цивільної справи докази виконання вимог пункту 3.1.7 договору від 25.06.2018 року, за яким новий кредитор зобов`язується протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту переходу до нього права вимоги надіслати боржнику, його поручителю (ям) письмові повідомлення первісного кредитора про відступлення новому кредитору права вимоги за формою згідно з додатком З до договору. За цим фактом можна зробити висновок про ненастання моменту перехода прав вимоги за цим договором, оскільки TOB «Європартнер Фінанс» і «ВТБ БАНК» не надають відомостей на підтвердження такого повідомлення боржника та його поручителів.

TOB «Європартнер Фінанс» подало відзив та письмові пояснення на апеляційну скаргу в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення та посилається на те, що сторонами Договору відступлення було виконано необхідні умови для переходу права вимоги.

Згідно з актом, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги: за Кредитним договором № 15.22-28/08СК та 15.76-28/08СК.

Наявними документами, а саме рішенням суду від 26 грудня 2012 року та договором відступлення від 25 червня 2018 року, актом приймання-передачі права вимоги від 25 червня 2018 року достеменно підтверджено наявність у TOB «Європартнер фінанс» права вимагати сплати суми в частині тіла кредиту.

Крім того, ані боржники, ані інші зацікавлені особи не зверталися до судових установ з позовом про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань кредитним договором №250618ш. Даний договір не визнавався недійсним у встановленому порядку, не є предметом окремого судового розгляду, а відтак є чинним і підлягає обов`язковому виконанню сторонами рахуванням діючих нормативних приписів.

Також, TOB «Європартнер Фінанс» має статус фінансової установи та внесене до Державного реєстру фінансових установ. У додатку до свідоцтва зазначені види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: надання гарантій, надання поручительств; надання позик; факторинг; фінансовий лізинг; надання фінансових кредитів; залучення фінансових активів юридичних осіб із зобов`язанням щодо наступного їх повернення. Серед іншого, підприємством отримано ліцензію щодо надання послуг з факторингу. Таким чином, доводи боржників в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

В судовому засіданні представник боржника підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на доводи викладені в ній та з урахуванням письмових пояснень та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження в повному обсязі в повному обсязі.

Представник ТОВ «Європартнер Фінанс» заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Суд першої інстанції розглянув справу і постановив 01.10.2018 року ухвалу про задоволення заяви ТОВ «Європартнер Фінанс» за відсутності учасників справи, не маючи доказів належного їх повідомлення про час та місце розгляду справи, не маючи даних щодо поінформованості боржника взагалі про існування в суді цієї справи, вважав достатнім обсягу наданих доказів для вирішення заяви, а розгляд справи за відсутністю учасників обґрунтовував посиланням на положення частини 2 статті 378 ЦПК України, хоча вказана норма не має до цього питання жодного відношення, оскільки передбачає підстави скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду у зв`язку з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Питання про заміну сторони виконавчого провадження вирішується у відповідності до ст.442 ЦПК України

Згідно з ч.3 ст.442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Однак зазначене в цій статті посилання про можливість розгляду справи і у разі неявки учасників справи не є тотожним із розглядом справи за відсутністю навіть даних про належне повідомлення учасника про час і місце розгляду справи.

Другим реченням частини 3 статті 442 ЦПК України не скасовується передбачена пунктом 3 частини 2 статті 2 та статтею 7 ЦПК України така одна з основних засад цивільного судочинства як гласність, а лише орієнтує суд на необхідність своєчасного розгляду питання, яке виникає на стадії виконання рішення, яке набрало законної сили.

Неявка учасника і можливість розгляду справи без нього в даному випадку передбачає, що суд все ж таки повідомляв цю особу про час і місце розгляду справи.

Згідно ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Розгляд справи судом 01.10.2018 року без учасників та за відсутністю даних про їх належне повідомлення про розгляд справи призвело до порушення такої засади цивільного судочинства як змагальність, що в свою чергу не сприяло повноті і всебічності з`ясування обставин справи судом, який не звернув увагу на відсутність в долучених до зави додатках письмового доказу того факту, що до загального обсягу переданих за договором від 25.06.2018 року ПАТ «ВТБ Банк» відступив товариству «Європартнер Фінанс» також у право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитними договорами №15.22-28/08-СК та № 15.76-28/08-СК від 21.04.2018 року, а також договорами поруки №15.76-28/08ДП02 та №15.22-28/08-ДП02.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Такий висновок міститься також і в судових рішення касаційної інстанції, а саме в постанові Верховного Суду від 07.02.2019 року у цивільній справі № 643/1815/16-ц, постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у цивільній справі № 644/5462/17-ц, постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у цивільній справі № 643/3624/16-ц.

Зважуючи на ці обставини, враховуючи відсутність в суді першої інстанції заперечень боржника на заяву ТОВ «Європартнер Фінанс» з об`єктивних причин, колегія суддів у відповідності до приписів частини 3 ст.367 ЦПК України вважає, що підлягають прийняттю нові докази заявника (в т.ч. і акт приймання-передачі прав вимоги, який є невід`ємною частиною цього договору)і відхиляє заявлені з цього при воду заперечення апелянта, оскільки ці докази не суперечать поданим до суду першої інстанції, а доповнюють їх і подані на підтвердження викладеного у відзиві на апеляційну скаргу заперечень проти доводів представників боржника.

Розглянувши матеріали справи за заявою ТОВ «Європартнер Фінанс» та апеляційної скарги боржника з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Дзержинським районним судом м. Харкова 26.12.2012 року прийнято рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитними договорами №15.22-28/08-СК від 21.04.2008 року та №15.76-28/08-СК від 30.07.2008 року на загальну суму 10 959 194 грн. 07 коп. Вказане рішення набуло законної сили та представником позивача отримано виконавчий лист по справі.

25 червня 2018 року, між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Європартнер Фінанс» було укладено договір № 250618ш про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 15.22-28/08-СК та № 15.76-28/08-СК від 21.04.2008 р., укладеними між Банком та ОСОБА_1 з усіма додатками та додатковими угодами до них у тому числі й за Договорами поруки № 1576-28/08ДП01 та № 15.22-28/ НОМЕР_1 02 (поручитель ОСОБА_2 )

23.06.2018 року відповідно до платіжного доручення № 179 від 23.06.2019 року ТОВ «Єврпартнер Фінанс» здійснило перерахунок у сумі 200 000 грн. на рахунок АТ «ВТБ Банк» за відступлення права вимоги за кредитними договорами № 15.76-28/08-СК від 30.07.2008 року та № 15.22-28/08-СК від 21.04.2008 року. (том 2 а.с. 64), що спростовує доводи апеляційної скарги про невиконання п.4.1-4.4 договору про відступлення права вимоги.

На виконання вимог договору № 250618ш про відступлення прав вимоги 25.06.2018 року був укладений акт приймання-передачі прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитним договором № 250618ш (том 2 а.с. 62-63)

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не впливає на його інтереси, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що АТ «ВТБ БАНК» не є стороною кредитних зобов`язань, через що не може передавати відповідні права і обов`язки будь-кому, у тому числі TOB «Європартнер Фінанс», оскільки кредитний договір укладався між ОСОБА_1 та ВАТ «ВТБ Банк», а в рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.12.2012 року зазначено, що заборгованість стягується на користь ПАТ «ВТБ Банк».

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами апеляційної скарги, оскільки відповідно до частини першої статті 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

Стаття 83 ЦПК України визначає, що юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Отже, з точки зору зазначеної норми закону, усі товариства належать до однієї організаційно-правової форми юридичної особи.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства» повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства.

В абзаці 3 частини другої статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зазначено, що зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

З аналізу зазначених положень убачається, що сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Зміна типу акціонерного товариства з публічного на приватне (ВАТ «ВТБ Банк» на ПАТ «ВТБ Банк» та АТ «ВТБ Банк») не є його реорганізацією. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно із пунктом 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» приведення діяльності у відповідність із нормами цього Закону, статутів та внутрішніх положень акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, у тому числі зміна найменування акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, не є перетворенням та не потребує застосування процедури припинення.

Таким чином, зміна найменування (типу) товариства з публічного на приватне не свідчить про припинення суб`єкта господарювання як юридичної особи шляхом її реорганізації, з огляду на що зазначені обставини не можуть бути підставою для висновку про те, що такий суб`єкт є відмінним від відповідної юридичної особи.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відмінність назви АТ «ВТБ Банк» є підставою для відмови у задоволені заяви про заміну сторони

виконавчого провадження, оскільки ПАТ «ВТБ Банк» та АТ «ВТБ Банк» є однією і тією ж юридичною особою.

Також, скаржником в апеляційній скарзі зазначено, що рішенням Дзержинського районного суду від 26.12.2012 року стягнуто заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 10 959 194 грн. 07 коп., тоді як договором про відступлення права вимоги передбачено що загальна заборгованість становить 23 686 864 грн. 03 коп., однак колегія суддів відхиляє зазначені доводи, оскільки в даній справі вирішується питання про заміну сторони виконавчого провадження за яким сума стягнення з боржників є незмінною та входить до складу заборгованості, яка передана за договором права відступлення права вимоги.

Крім того, відповідно до пункту 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), в якій проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу, зазначено, що зі змісту статей 2, 512-518 ЦК України можна зробити висновок, що учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Таким чином, доводи скаржника, що в даному випадку стороною договору може виступати лише фінансова установа, банк або суб`єкт підприємницької діяльності, до яких ТОВ «Європартнер Фінанс» не належить не ґрунтуються на нормах права.

Також, колегія суддів виходить із того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представниками не надано доказів оскарження та визнання недійсним договору № 250618ш про відступлення прав вимоги за кредитними договорами.

З урахуванням того, що заміна сторони виконавчого провадження не впливає на характер, обсяг і порядок виконання боржником своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не впливає на його інтереси, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «Європартнер Фінанс»

Таким чином, на підставі п. 2 ч. 1 ст.376 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню,ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому проваджені.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.п. 1, 4 ч.1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому проваджені - задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача, публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (01135, м. Київ, Бульвар Т. Шевченка/вул. Пушкінська, б. 8/26, ) правонаступником ТОВ «Європартнер Фінанс» (61058, м. Харків, вул. Культури, б. 9, к. 1, код ЄДРПОУ 40368253) у виконавчому провадженні №39579216 щодо виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2012 року по цивільній справі №2-1533/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №15.22-28/08-СК від 21.04.2008 року та №15.76-28/08-СК від 30.07.2008 року в сумі 10 959 194 грн. 07 коп., судового збору в сумі 3219 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина