Справа № 162/723/19
Провадження № 2/162/259/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 16 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Постановлено розглянути справу 22 жовтня 2019 року без повідомлення сторін.

Відповідач подав суду письмову заяву про визнання позову.

Справу розглянуто 22 жовтня 2019 року без участі сторін.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову позивач ОСОБА_1 вказує, що 07 лютого 2004 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого подружжя має двоє доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач не надає допомоги на утримання дітей, хоча має неофіційні доходи від робіт з лісозаготівлі. Точними відомостями про його матеріальне становище позивач не володіє.

Враховуючи викладене, позивач просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньок у розмірі по одній тисячі гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дітьми повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у поданій до суду заяві позов визнав.

Норми права, які застосував суд.

Статтею 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності з частинами, першою, другою статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першою статті 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено.

Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач звільнена від оплати судового збору при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 141, частини першої статті 142 ЦПК необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 50 відсотків ставки для вимог майнового характеру.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 206, 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2019 року, до досягнення дітьми повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В.Д. Глинянчук