Номер провадження 2/676/1001/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року. м. Кам`янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання Явдошко Н.М.

справа № 676/1253/19

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Савчука Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до КП «Добробут» Староушицької селищної ради (раніше КП Староушицьке виробниче управління житлово-комунального господарства), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недісним свідоцтва про право власності на житло,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до КП «Добробут» Староушицької селищної ради (раніше КП Староушицьке виробниче управління житлово-комунального господарства), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недісним свідоцтва про право власності на житло.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Крім того, при вивченні матеріалів справи встановлено, що віповідачки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами.

Позивач, обгрунтовуючи позов вказує, що 02 грудня 1997 року Староушицьким виробничим управлінням житлово-комунального господарства, правонаступником якого є комунальне підприємство Староушицьке виробниче управління житлово-комунального господарства, його матері - ОСОБА_6 та його вітчиму ОСОБА_7 , на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Проте, приватизація спірної квартири відбулася без його згоди і без включення його в приватизацію квартири, оскільки у той час він навчався в Новоушицькому технікумі сільського господарства, але був зареєстрований та проживав у квартирі з 1983 року по теперешній час. Його матір та вітчим померли. Вважає недійсним свідоцтво про право власності на житло, оформлене 02 грудня 1997 року, оскільки приватизація відбулася без його участі і просить визнати його недійсним.

Представник позивача ОСОБА_1 в суді позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_8 директор КП «Добробут» Староушицької селищної ради, в суді позов визнав та не заперечував проти визнання свідоцтва про право власності на житло, видане 02 грудня 1997 року Староушицьким виробничим управлінням житлово-комунального господарства, правонаступником якого є комунальне підприємство Староушицьке виробниче управління житлово-комунального господарства, матері ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та його вітчиму ОСОБА_7 , недійсним, оскільки в приватизацію квартири не був включений ОСОБА_2 , який мав на це право, оскільки все життя проживав та був зареєстрований у спірній квартирі.

Відповідачки - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнають і ніяких претензій до спірної квартири не мають, не заперечують щодо спадкування квартири позивачем одноосібно, на частку квартири їх брата не претендують, тому не проти, щоб приватизацію визнали недійсною.

Суд розглядає справу у відсутності відповідачок, на підставі наявних матеріалів.

Заслухав представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02 грудня 1997 року Староушицьким виробничим управлінням житлово-комунального господарства, правонаступником якого є комунальне підприємство Староушицьке виробниче управління житлово-комунального господарства та КП «Добробут» Староушицької селищної ради, матері ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та його вітчиму - ОСОБА_7 , на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , виданого згідно з розпорядженням від 06 листопада 1997 року № 144-а, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 02.12.1997 року.

Відповідно до Довідки Староушицької селищної ради про реєстрацію місця проживання особи від 11.02.2019 року за №327 ОСОБА_2 зареєстрований АДРЕСА_4 зареєстрований з 27.10.1983 року по теперешній час. Проте, приватизація спірної квартири відбулася без його згоди і без включення його в приватизацію квартири, оскільки, на час приватизації, позивач навчався в Новоушицькому технікумі сільського господарства. Його матір - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та вітчим - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 залишили йому квартиру у спадок, але оформити її він не може, оскільки відсутній заповіт від вітчима, тому виникла необхідність у визнанні свідоцтва про право власності на квартиру недійсним, оскільки його права при приватизації були порушені, що підтверджується Свідоцтвом про смерть матері ОСОБА_6 від 23.08.2012 року серії НОМЕР_1 , Свідоцтвом про смерть вітчима ОСОБА_7 від 28.01.2012 року серії НОМЕР_2 , Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , Свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 25.03.1981 року серії НОМЕР_4 , ОСОБА_11 про зміну прізвища ОСОБА_12 на ОСОБА_2 від 20.02.1994 року за №1.

Відповідно до ст.48 ЦК УРСР - недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Імперативним приписом ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у редакції чинній на час приватизації цієї квартири, було визначено, що передача займаних квартир (будинків) здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі, тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповоноваженого власника квартири (будинку).

Таким чином, приватизація квартири АДРЕСА_1 Ушиця у грудні 1997 року відбулася без згоди на те ОСОБА_2 , який був зареєстрований у даній квартирі та проживав у ній з 1983 року, за яким зберігалося право на житло на час навчання і проживає та зареєстрований у спірній квартирі до цього часу.

Аналіз наведених доказів вказує на те, що позивачем доведено обставини, які підтверджують його позовні вимоги, крім того, визнаються всіма відповідачами, а відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житло, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,0 кв.м. від 02 грудня 1997 року, виданого Староушицьким виробничим управлінням житлово-комунального господарства на ОСОБА_6 та члена її сім`ї ОСОБА_7 , згідно з розпорядженням від 06 листопада 1997 року за № 144 а.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення 14.06.2019 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.