Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1200/16-ц
(№435/4160/13-ц)
Провадження № 2-в/433/43/19
Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Суського О.І.,
за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження,-
02 квітня 2019 року до Троїцького районного суду Луганської області з Луганського апеляційного суду, згідно ухвали Луганського апеляційного суду від 26.02.2019 для відновлення втраченого судового провадження в частині, достатній для апеляційного перегляду рішення Жовтневого районного суду м.Луганськ від 14 жовтня 2013 року, надійшли матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №435/4160/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, стягнення збитків, витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи - приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Алейнікова Катерина Леонідівна, приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування квартирою, виселення та вселення до квартири.
При цьому, як вбачається з Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року, враховуючи той факт, що рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 серпня 2016 року, яким суд вже частково відновив втрачене судове провадження у вищевказаній справі, не містить тексту відновлених процесуальних документів, суд першої інстанції має вирішити питання про ухвалення додаткового рішення та наведення повного тексту процесуальних документів, що відновлені судом відповідно до рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення
Згідно ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на той факт, що ухвалення додаткового рішення необхідно виключно у зв`язку із викладенням повних текстів процесуальних документів, провадження в яких вже було відновлено, суд приходить до висновку, що у суду наявні законні підстави для винесення такого рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
Доповнити рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 серпня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №435/4160/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, стягнення збитків, витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи - приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Алейнікова Катерина Леонідівна, приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування квартирою, виселення та вселення до квартири в резолютивній його частині, а саме:
-вважати установленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду м. Луганська про відкриття провадження від 18.04.2013 у справі № 435/4160/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру (повний текст) в наступній редакції:
« Справа № 435/4160/13-ц 2/435/3076/13
У Х В А Л А

про відкриття провадження по справі

18 квітня 2013 року суддя Жовтневого районного суду м. Луганська Кузьменко А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 119-120 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 11, 11 ЦПК України, суд,-

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру.

Призначити справу до попереднього судового розгляду на 28.05.2013 року о 13 годині 30 хвилині у приміщені Жовтневого районного суду м. Луганська.

Направити відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати у строк до судового засідання письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише, щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Кузьменко»;

-вважати установленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду м. Луганська від 17.06.2013 року у справі №433/4160/13-ц про застосування заходів забезпечення позову (повний текст) в наступній редакції:

«Справа № 435/4160/13-ц 2/435/3076/13

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЛУГАНСЬКА

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2013 року Жовтневий районний суд міста Луганська в складі головуючого судді Кузьменко А.М., при секретарі Нечай Т.Б. розглянувши клопотання прокурора Жовтневого району міста Луганська про застосування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Луганська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним та визнання права власності на квартиру.

Прокурор Жовтневого району м. Луганська просить суд застосувати заходи забезпечення позову накладенням арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , стверджуючи, що сторони можуть розпорядитися вказаним майном на свій розсуд.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому суд вважає необхідним забезпечити позов накладенням арешту на квартиру відповідача, в іншій частині слід відмовити.

На підставі статті 151, керуючись статтями 152 ч. 1 п. 1, 153, 293 ч. 1 п. 2, 294 ч. 1, 296 ч. 1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розтошовану за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Копії ухвали направити для виконання відділу Жовтневого ВДВС Луганського МУЮ.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу у справі.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про її скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається апеляційному суду Луганської області протягом п`яти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Жовтневий районний суд міста Луганська.

СУДДЯ А.М.КУЗЬМЕНКО»;

-вважати установленим зміст відновленої ухвали Жовтневого районного суду м. Луганська від 10.07.2013 року у справі №435/4160/13-ц про призначення справи до судового розгляду (повний текст) в наступній редакції:

«Справа № 435/4160/13-ц 2/435/3076/13

У Х В А Л А

про призначення справи до розгляду

"10" липня 2013 року Суддя Жовтневого районного суду м. Луганська Кузьменко А.М., при секретарі Нечай Т.Б., розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луганську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В ході попереднього судового засідання було з`ясовано, що спір не врегульовано у порядку, визначеному ч. 3 ст. 130 ЦПК України, а також було виконано вимоги ч. 6 ст. 130 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.130,156 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Призначити до розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру, на 25 липня 2013 р., 14 год. 00 хв. у залі судових засідань Жовтневого районного суду м. Луганська.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя»;

-вважати установленим зміст відновленого рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 14 жовтня 2013 року у справі №435/4160/13-ц (повний текст) в наступній редакції:

«Справа № 435/4160/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2013 року Жовтневий районний суд м. Луганська в складі:

головуючого судді: Кузьменко А.М.,

при секретарі: Нечай Т.Б.,

за участю прокурора: Захарової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Алейнікова Катерина Леонідівна, приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу Черняк А.Л., про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, стягнення збитків та витребування майна з чужого незаконного володіння, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою, виселення та вселення до квартири, СУД,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2013р. до Жовтневого районного суду м. Луганська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру, в обґрунтування якої позивач зазначив, що 12.08.2010р. між ОСОБА_3 , який діяв від імені позивача на підставі довіреності від 05.08.2010р. як продавцем, з одного боку та його дружиною ОСОБА_6 , як покупцем з іншого боку, було укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно умов якого перший відповідач продав, а другий відповідач купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що він видав довіреність першому відповідачеві на продаж вищевказаної квартири під впливом омани, оскільки вважав, що підписує договір довічного утримання, в чому його переконували відповідачі, склавши напередодні цей договір в простій письмовій формі.

Внаслідок незадовільного стану здоров`я позивач не зміг пересвідчитись в дійсному змісті складеного ним документу, оскільки цілком довіряв своїй колишній колезі по роботі ОСОБА_5 .

Посилаючись на вищевказані обставини та положення ст. 230 ЦК України, позивач просив суд визнати недійсним спірний договір купівлі-продажу квартири та визнати за ним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході судового розгляду справи позивач уточнив свій позов та остаточно просив суд окрім раніше викладених вимог стягнути з відповідачів збитки у розмірі ціни договору купівлі-продажу спірної квартири та витребувати спірну квартиру з володіння останнього її власника - ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача та позивач уточнений позов підтримали та просили суд задовольнити його у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні позов ОСОБА_2 підтримав та вказав, що відповідачі заволоділи квартирою позивача обманним шляхом, оскільки довіреність на підставі якої перший відповідач відчужував належну ОСОБА_2 квартиру була отримана обманним шляхом.

Також прокурор повідомив, що 05.06.2013р. СВ Жовтневого РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області внесено до ЄРДР відомості за № 0005064 про незаконне заволодіння шахрайським шляхом квартирою, за адресою: кв АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Представник відповідачки ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечував посилаючись на його необґрунтованість.

Ухвалою суду від 17.06.2013р. до участі у справі було допущено ОСОБА_1 , як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою, виселення ОСОБА_2 з спірної квартири та вселення ОСОБА_1 до спірної квартири.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наявним в нього права власності, яке було зареєстровано в установленому законом порядку на підставі Свідоцтва від 21.05.2013р. про передачу майна стягувачу, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Ковальовою Т.А. за реєстровим № 888 (а.с. 135).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та треті особи про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явились та в порушення вимог ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суду не повідомили.

За вказаних обставин та з врахуванням приписів ст. 169 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності вищевказаних осіб, що не з`явились, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, стягнення збитків та витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою, виселення та вселення до спірної квартири мають бути залишені без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відомостей, наданих МКП БТІ за запитом депутата Луганської обласної ради від 26.05.2011р. № 15/43-2428, право власності вцілому на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстроване за ОСОБА_2 , із яких: 1/2 частка на підставі дубліката свідоцтва про право власності від НОМЕР_1 . Управління Луганської міської ради з приватизації житла, обліку та розподілу житлової площ, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Луганської міської ради 09.06.2010р.; 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.07.2010р. виданого П`ятою Луганською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-531.

12.08.2010р. між ОСОБА_3 (діючим від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності, посвідченої 05.08.2010р., приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Черняком А.Л. за реєстровим № 1662) та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковою К.Л., зар. За № 2684, згідно до якого остання придбала зазначену квартиру.

18.08.2010р. видавався витяг з Реєстру прав власності за № 27059402 для подальшої застави вищевказаної квартири. Також від 22.03.2011р. було видано витяг з реєстру прав власності за № 29388194 для подальшого відчуження квартири АДРЕСА_2 , після чого документи на проведення перереєстрації права власності в БТІ не надходили (а.с. 12).

Вищевказані відомості підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями Свідоцтва на житло від 11.05.2004р. (а.с. 14-15); Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2010р. (а.с. 16-17), договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2010р. (а.с. 23-28).

Згідно довідки про склад сім`ї від 04.10.2011р., ОСОБА_2 проживав один (а.с. 18);

Виписками з історії хвороби № 3860/1056 та № 3011, виписним епікризом № 6269, підтверджується те, що ОСОБА_2 на час надання довіреності, на підставі якої перший відповідач відчужив належну позивачеві квартиру, потребував стороннього догляду та страждав рядом неврологічних та сердечно-судинних захворювань, які супроводжувались головним болем, запамороченням, зниженням пам`яті, слабкість в кінцівках, труднощі в самообслуговуванні (а.с. 19-21).

04.08.2010р., тобто перед отриманням довіреності та укладенням договору купівлі-продажу спірної квартири, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 склали в простій письмовій формі договір без назви, згідно змісту якого відповідачі зобов`язались доглядати позивача (а.с. 22).

19.08.2010р., тобто наступного дня після відчуження квартири позивача першим відповідачем на користь другого відповідача, між ОСОБА_6 як іпотекодавцем з однієї сторони та ОСОБА_1 як іпотекодержателем з іншої сторони було укладено договір іпотеки, згідно умов якого ОСОБА_6 передала в іпотеку квартиру позивача (а.с. 29-32).

01.05.2013р. приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Ковальовою Т.А. було видано свідоцтво про передачу спірної квартири у власність ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості (а.с. 135).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Як зазначено вище, відчуження квартири позивача стало можливим завдяки довіреності, яку позивач надав першому відповідачеві від 05.08.2010р.

При цьому суд враховує те, що позивач, будучи одинокою людиною, похилого віку, яка в силу незадовільного стану здоров`я потребувала стороннього догляду, безвідплатно відчужив єдине, наявне в нього житло, не отримавши за нього будь-якої компенсації.

При цьому складений відповідачами договір в простій письмовій формі від 04.08.2010р. не є договором довічного утримання та не має будь-якого юридичного значення внаслідок його нікчемності через недотримання вимог про нотаріальне посвідчення.

Таким чином відповідачі будучи між собою в родинних стосунках, та діючи в спільних інтересах, вчинили ряд дій, внаслідок яких другий відповідач набула у власність квартиру позивача не сплативши на його користь будь-якої компенсації та відразу ж після придбання спірної квартири передала її в іпотеку четвертому відповідачеві, який, не прийняв до уваги те, що в цій квартирі проживає позивач та не перевірив цієї обставини, уклав вказаний правочин для обтяження спірної квартири та подальшого звернення на неї стягнення.

Згідно до повідомлення начальника ГУМВС України в Луганській області від 09.05.2011р. № УДЗР/ДЕП-11, за результатами перевірки законності придбання квартири у ОСОБА_2 встановлено, що у 2010р. нотаріус Черняк О.Л. обманним шляхом, у присутності ОСОБА_5 та її доньки ОСОБА_4 , оформив договір продажу квартири ОСОБА_2 (а.с. 37).

Встановлена в судовому засіданні хронологія подій та погодженість дій відповідачів, їх цілеспрямованість на позбавлення житла позивача, який в силу похилого віку та стану здоров`я знаходився в безпорадному стані та вчинив непослідовні та нелогічні дії всупереч власним інтересам, надають суду достатні підстави для висновку про те, що довіреність від 05.08.2010р. була надана позивачем під впливом обману, який було вчинено першим, другим та третім відповідачем стосовно правової природи довіреності, як одностороннього правочину, а також обсягу прав та обов`язків, які виникали у першого відповідача за цією довіреністю, зокрема право відчужити квартиру позивача на власний розсуд, та відсутність обов`язку компенсувати вартість цієї квартири позивачеві, а також відсутність будь-якого обов`язку щодо утримання позивача.

Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

З врахуванням вищевказаного суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання договору-купівлі продажу спірної квартири від 12.08.2010р. недійсним та з врахуванням того, що відповідачами оспорюється його право власності на спірну квартиру з врахуванням приписів ст. 392 ЦК України, суд також задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на спірну квартиру.

Стосовно вимог ОСОБА_2 щодо стягнення збитків у подвійному розмірі та витребування його квартири з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира до цього часу знаходиться у володінні позивача, у зв`язку з чим вимоги про витребування цієї квартири з чужого незаконного володіння суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Укладення правочину під впливом омани, само по собі не може свідчити про наявність збитків та з врахуванням того, що позивачем в порушенням вимог ст. 60 ЦПК України, не надано жодних доказів наявності завданих йому збитків, суд відмовляє в задоволенні його позовних вимог в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою, виселення його з квартири та вселення ОСОБА_1 до цієї квартири суд визнає необґрунтованими з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини незаконного заволодіння цією квартирою відповідачами.

Наявні в матеріалах докази, свідчать про недобросовісність ОСОБА_1 , який завдяки погодженим діям з іншими відповідачами намагався унеможливити повернення спірної квартири у власність позивача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 58-60, 212, 214-215, 218 ЦПК України, СУД,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, стягнення збитків та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 12.08.2010р., який був укладений між ОСОБА_3 , як продавцем з однієї сторони та ОСОБА_6 , як покупцем з іншої сторони та посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейнківою Катериною Леонідівною за реєстровим № 2684.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою, виселення та вселення до квартири, - відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Жовтневий районний суд м. Луганська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ А.М. Кузьменко».

Додаткове рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Троїцький районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.І. Суський

01.07.19