ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7379/19 Справа № 177/433/17 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/433/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач Садівниче товариство «Мрія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача Садівничого товариства «Мрія» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року, яке ухвалено суддею Строговою Г.Г. о 12 годині 13 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Садівничого товариства «Мрія» (надалі СТ «Мрія»), третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення, поновлення в членах товариства та підключення до електропостачання.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 була членом СТ «Мрія» з 1989 року. ЇЇ приватизований дачний будинок та земельна ділянка № НОМЕР_1 розміщені на території СТ «Мрія» і забезпечуються електроенергією на загальних підставах. Боргів зі сплати членських внесків, електроенергії та інших видів цільових платежів у позивачки немає. На початку грудня 2016 року ОСОБА_3 зателефонували сусіди і сказали, що її дачний будинок відключений від постачання електроенергії.

10.12.2016 року чоловік позивачки зустрівся з головою правління СТ «Мрія» - Корніюком А.А. і попросив роз`яснити причину відключення від електроенергії, на що ОСОБА_2 , без всяких пояснень вручив виписку з протоколу №2 загальних зборів членів СТ «Мрія» від 15.10.2016 року, при цьому припис правління СТ «Мрія» на відключення дачного будинку і ділянки від загального електропостачання не пред`явив.

З виписки протоколу №2 загальних зборів членів СТ «Мрія» від 15.10.2016 року позивачці ОСОБА_1 стало відомо, що на зборах розглядалося питання про подання до суду позову про стягнення з позивачки штрафу, накладеного РЕМ та виключення позивачки з членів СТ «Мрія».

Посилаючись на викладене, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила суд: визнати недійсними рішення загальних зборів від 15.10.2016 і правління СТ «Мрія», відновити її в членах СТ «Мрія» та зобов`язати відповідача підключити до загальної системи електропостачання її ділянку № НОМЕР_1 . Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 640, 00 грн.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року позовні вимог задоволено частково.

Визнано недійсним рішення загальних зборів членів СТ «Мрія» від 15.10.2016 року в частині виключення із членів СТ «Мрія» ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 в членах СТ «Мрія».

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з СТ «Мрія» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач СТ «Мрія» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Голови СТ «Мрія» була відповідальною за фінансово-господарську діяльність Товариства та припустилася ряду порушень фінансово-господарської діяльності та неправомірних дій. В результаті аудиторської перевірки було встановлено фактичне привласнення ОСОБА_1 членських внесків та цільових внесків на суму 2352008,16 грн. Також, на думку представника відповідача, остання допустила втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів вплив на лічильник СТ «Мрія», в результаті чого СТ «Мрія» повинно сплатити штраф.

На думку відповідача, ОСОБА_1 має відповідати за завдані збитки у відповідності до вимог КЗпП України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 4.2. Статуту щодо дбайливого ставлення до майна Товариства. До того, відповідач наголошує на тому, що відповідно до пункту 3 Статуту, член садівничого товариства може бути виключений із Членства Товариства за невиконання вимог Статуту, у разі крадіжки майна СТ «Мрія».

Крім того, член Товариства може бути виключений із членства й у випадку систематичного ухилення від виконання рішень загальних зборів і членів правління, що й було вчинено позивачкою після звільнення її з посади Голови правління.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_4 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про підключення до електропостачання в апеляційному порядку не оспорюється, у зв`язку з чим колегія суддів не перевіряє законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині, оскільки, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача СТ «Мрія» - Журавльова О.І. та ОСОБА_5 , третю особу ОСОБА_2 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 , які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником цілого житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в СТ «Мрія» Тресту «Кривбасшахтопроходка», ділянка № 249, про що свідчить свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок для сезонного проживання від 09.10.1992 року (а.с.21).

Відповідно до рішення Виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 85 від 28.04.1995 року (а.с.22) та Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП НОМЕР_2 (а.с.23,24), ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,06 га, для ведення садівництва, яка розташована на території СТ «Мрія» Тресту «Кривбасшахтопроходка».

Згідно копії членської книжки садовода № НОМЕР_1 (а.с.20), ОСОБА_1 була членом СТ «Мрія».

Відповідно до Договору постачання електричної енергії № 79 від 16.06.2008 року та Додаткової угоди до зазначеного договору № 5 від 12.08.2011 року (а.с.124-134), укладених між ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» та СТ «Мрія», в особі голови СТ ОСОБА_1 , СТ «Мрія» є споживачем електричної енергії.

Відповідно до акта про порушення № 100568 (а.с.135), 16.05.2016 року в СТ «Мрія», КТП 581, виявлено порушення, а саме явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників.

ОСОБА_1 , як голова правління СТ «Мрія», 27.05.2016 року звернулася до постачальника електричної енергії із заявою про непогодження з актом про порушення № 100568 від 16.05.2016 року (а.с.136), після чого 18.08.2016 року представником постачальника електричної енергії було запропоновано ОСОБА_1 бути присутньою при розгляді акта про порушення від 16.05.2016 року.

19.08.2016 року на засіданні комісії по розгляду акта про порушення № 100568 від 16.05.2016 року (а.с.137) вирішено провести нарахування з 15.04.2016 року по 16.05.2016 року, згідно п. 2.6. Методики, формула 2.7.2.9. Всього підлягає сплаті 81097,63 грн.

Згідно наказу № 2 від 20.08.2016 року (а.с.158), ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління СТ «Мрія» з 20.08.2016 року.

Відповідно до копії протоколу загальних зборів членів садівничого товариства «Мрія» № 2 від 15.10.2016 року (а.с.73), ухвалено подати в суд, прокуратуру та ВБЕЗ матеріали проведення аудиторської перевірки та ініціювати порушення кримінального провадження проти ОСОБА_1 , подати в суд на ОСОБА_1 з приводу накладення штрафу РЕМ та його погашення, виключити з членів Товариства ОСОБА_1 до моменту погашення штрафу РЕМ.

14.10.2017 року позивачка ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням про виключення її з членів СТ «Мрія», звернулася до новообраного голови правління ОСОБА_6 , із заявою про поновлення її як члена садівничого товариства (а.с.45), проте, по теперішній час позивачку, як члена садівничого товариства, не поновлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення загальних зборів членів СТ «Мрія» від 15.10.2016 року щодо виключення із членів СТ «Мрія» ОСОБА_1 та поновлюючи її в членах СТ «Мрія», суд першої інстанції виходив з того, що обставин порушення позивачкою вимог Статуту СТ «Мрія» не встановлено, а тому виключення останньої із членів Товариства не ґрунтується на вимогах Закону України «Про кооперацію» та Статуту СТ «Мрія».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Використання земельних ділянок садівничих товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

На сьогодні відсутній чіткий правовий механізм, який регулює діяльність садівничих товариств.

Відповідно до Закону України «Про об`єднання громадян» садівничі товариства є добровільними громадськими об`єднаннями для організації колективного саду та городництва і створення умов для культурного проведення вільного часу на земельних ділянках та мають бути зареєстровані в органах державної влади як юридичні особи, які користуються правами і виконують відповідні обов`язки, пов`язані з їхньою діяльністю, а також мають самостійний баланс. Садівничі товариства мають повну господарську самостійність у впроваджені своєї діяльності і покривають свої витрати за рахунок внесків членів товариств.

Водночас, згідно із статтею 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва в своїх листах, зокрема № 6978 від 11 жовтня 2004 року і № 1339 від 21 лютого 2006 року, надавав роз`яснення щодо реєстрації, садівничого (садового) товариства. Зокрема, роз`яснено, що садівницькі товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів.

Згідно із частиною третьою статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Нормами цієї статті закріплено, що громадське об`єднання це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення і захисту прав і свобод та задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів.

Отже, згідно з чинним законодавством України садівниче товариство може створюватися у двох організаційно-правових формах: як кооператив і як громадська організація. Від обраної організаційноправової форми для садівничого товариства залежать порядок його державної реєстрації, а також порядок здійснення ним діяльності.

Основним правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є його статут.

Згідно п. 1.3. Статуту СТ «Мрія» діяльність Товариства регулюється Податковим кодексом України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та Конституцією України, Законом України «Про кооперацію» і цим Статутом.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; орядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю.

Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству.

Відповідно до п. 3.4. Статуту СТ «Мрія» вихід з числа членів Товариства проводиться на підставі особистої письмової заяви члена Товариства голові правління. На засіданні правління Товариства приймається рішення по заяві про вихід із членства.

Члени Товариства рішенням правління Товариства можуть бути виключені із Членства Товариства за невиконання вимог цього Статуту у випадках:

- самовільного захвату земельної ділянки або перенесення її меж;

- систематичного невиконання агротехнічних заходів протягом 2-х років, повного невикористання земельної ділянки протягом одного року;

- систематичного порушення Правил внутрішнього розпорядку Товариства, які розробляються у відповідності зі Статутом Товариства і приймаються загальними зборами членів Товариства;

- несплати членських та цільових внесків в розмірах та термінах, встановлених загальними зборами членів Товариства, без поважних причин протягом 2-х років;

- самовільну передачу іншим особам ділянки та будівель;

- крадіжка майна Товариства чи майна його членів, електроенергії;

- систематичного ухилення від виконання рішень загальних зборів членів і правлення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, обставин порушення позивачкою вимог Статуту СТ «Мрія» відповідачем не доведено.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

За положеннями ч.1, ч.3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України).

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про своєчасну сплату ОСОБА_1 членських та цільових внесків. Зокрема, станом на 27.06.2018 року заборгованість по членських та цільових внесках відсутня (а.с.9, 88), як і відсутня заборгованість зі сплати електричної енергії станом на 10.12.2016 року.

В ході судового розгляду справи, суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, як кожного окремо, так і у їх сукупності, та дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав, передбачених п. 3.4. Статуту СТ «Мрія» для виключення позивачки із членів цього товариства.

Вказаний факт відповідач не спростував, доказів на підтвердження правомірності своїх дій не надав.

Доводи ж відповідача про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Голови правління СТ «Мрія» була відповідальною за фінансово-господарську діяльність Товариства та припустилася ряду порушень фінансово-господарської діяльності та неправомірних дій (в результаті аудиторської перевірки було встановлено фактичне привласнення ОСОБА_1 членських внесків та цільових внесків на суму 2352008,16 грн.; допустила втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів вплив на лічильник СТ «Мрія», в результаті чого СТ «Мрія» повинно сплатити штраф), колегією суддів не приймаються з огляду на те, що дані порушення стосувалися діяльності позивачки ОСОБА_1 як Голови правління СТ «Мрія» та за завдані її діями збитки, у разі доведення наявності таких збитків, остання має нести майнову відповідальність, однак це не може бути підставою для виключення її із членів цього Товариства, оскільки, як член СТ «Мрія» ОСОБА_1 не здійснила жодних порушень Статуту цього Товариства.

При цьому, необхідно окремо зауважити й на те, що рішенням загальних зборів членів СТ «Мрія» від 15.10.2016 року виключено із членів СТ «Мрія» ОСОБА_1 до моменту погашення штрафу (а.с. 73 зворот), тобто фактично таке виключення є тимчасовим, що не передбачено Статутом СТ «Мрія».

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Садівничого товариства «Мрія» - залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: