Номер провадження: 22-ц/813/4605/19
Головуючий у першій інстанції Коблова О. Д.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

В обґрунтування власної позиції позивач посилається на ті обставини, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що діти проживають з нею та навчаються у вищих начальних закладах.

У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітніх дітей та Ѕ частину фактично понесених витрат на навчання у вищих навчальних закладах.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1150,00 гривень щомісячно на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_4 двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року, та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до с. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчаннясуд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Суд першої інстанції вказує, що сторони з 17.07.2007 року перебували у шлюбних відносинах.

В період шлюбу у сторін народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час вони проживають разом із ОСОБА_1

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_3 продовжує навчання на підставі договору про надання освітніх послуг від 10.08.2018 р. з 01 вересня 2018 року по 31 січня 2020 року.

В судовому засіданні у суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 проходив навчання в Одеському національному політехнічному університеті на підставі договору-контракту про платну підготовку фахівця з вищою освітою за № 03-14957к від 20.08.2015 р.

Згідно п. 1 вказаного договору, період навчання - з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року.

30 червня 2018 року ОСОБА_3 у віці 20 років закінчив навчання на денній формі навчання та отримав диплом бакалавра.

01 вересня 2018 року він почав навчання на заочній формі навчання в магістратурі Одеського національного політехнічного університету на підставі договору про надання освітніх послуг за № з-20184-03к від 10.08.2018 р.

Як було зазначено вище, 30 червня 2018 року ОСОБА_3 закінчив навчання, що виключає можливість застосування ст. 199 СК України, яка передбачає обов`язок по утриманню повнолітніх сина чи дочки, оскільки відсутній один з елементів юридичного складу, необхідного для застосування цієї норми права, а саме - продовження навчання, про що вказав Верховний Суд України у приведеній вище постанові Пленуму.

Окрім того, що 01 вересня 2018 року, ОСОБА_3 не продовжив навчання. А розпочав інше, на іншій формі навчання з метою отримання іншого диплому.

Так, ОСОБА_4 навчається на 2-му курсі денної форми навчання Військової академії (м. Одеса), термін навчання чотири роки, з 26 липня 2016 року по 2020 рік.

Згідно довідки Військової академії (м. Одеса), копію якої додано до позовної заяви, ОСОБА_4 перебуває на забезпеченні за курсантськими нормами.

Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є дієздатною, працездатною людиною та має обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, у разі його навчання. Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували зазначене скаржником надано не було.

Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст. 198, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Як регламентує ст.. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Підсумовуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню аліментів у розмірі 1150,00 гривень щомісячно на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_4 двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Доводи апеляційної скарги , а саме те, що судом першої інстанції неправильно встановлено правовідносини, які виникли між сторонами, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375 , 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький