Номер провадження 2/754/5605/19
Справа №754/6490/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що в 2005-2006 роках позивач з відповідачкою ОСОБА_2 перебували у відносинах. Приблизно в червні місяці 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася сварка, після чого вони припинили відносини, а ОСОБА_1 поїхав з міста Києва на роботу до міста Дніпро. В березні 2019 року ОСОБА_1 приїхав до Києва та зустрів ОСОБА_2 з сином ОСОБА_7 . ОСОБА_2 повідомила, що вона після розриву відносин з ОСОБА_1 майже зразу почала зустрічатися з ОСОБА_3 . Оскільки дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зовнішньо дуже схожий на позивача, ОСОБА_1 наполіг на проведенні генотипоскопічного дослідження та 05.04.2019 року отримав експертний висновок про біологічне батьківство №МG19-65519, згідно з яким він є батьком ОСОБА_7 . На підставі викладеного, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати його батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити з актового запису № 674 від 20.03.2007 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленого Відділом РАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька дитини; внести зміни до актового запису № 674 від 20.03.2007 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленого Відділом РАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві, зазначивши в графі батько " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, народжений в м. Києві'', змінивши при цьому прізвище дитини з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_7 ", по-батькові дитини з '' ОСОБА_7 на " ОСОБА_7 ".

03.06.2019 року від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов Відзив, в якому зазначено, що відповідачка справді зустрічалася з позивачем ОСОБА_1 в 2005 -2006 роках. Сторони кохали один одного і навіть планували весілля, але одного разу посварилися через дурницю, наговорили один одному казна-що, відповідачка образилась і сказала ОСОБА_1 , що не хочу його бачити. Після чого він погодився на пропозицію попрацювати за межами Києва та поїхав з міста. В березні цього року, коли ОСОБА_2 гуляла з сином, то зустріла позивача, який приїхав до Києва. ОСОБА_1 помітив свою схожість з сином та наполіг на проведенні генотипоскопічного дослідження, що підтвердило те, що ОСОБА_1 є батьком сина відповідачки ОСОБА_7 . У зв`язку з викладеним ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог.

20.06.2019 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла Заява про визнання позову, згідно якої ОСОБА_3 в повному обсязі визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача, за наявних у справі матеріалів.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 20.03.2007 року, виданим Відділом РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 674. У графі «батько» записаний ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у статтях 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство».

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Згідно Експертного висновку про біологічне батьківство № MG19-65519 від 05.04.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність даної події складає 99,9999% (а.с. 7).

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування висновку експертизи суду не надано.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства, тому також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі по 384, 20 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-79, 81, 141, 206, 258-260, 263-265 ЦПК України, статтями 125, 128, 129, 134, 138 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва.

Виключити відомості про ОСОБА_3 , українця, громадянина України, як батька дитини у актовому записі № 674 від 20.03.2007 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в місті Києві.

Внести зміни до актового запису № 674 від 20.03.2007 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в місті Києві, зазначивши в графі батько " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Києва", змінивши при цьому прізвище дитини з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_7 ", по-батькові дитини з '' ОСОБА_7 на " ОСОБА_7 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлений 21 червня 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська