Справа № 177/1444/17
Провадження № 2/177/36/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 травня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог вказували на те, що 13 лютого 2015 року близько 23.30 год. відповідач ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ЗАЗ д/н НОМЕР_1 у порушення Правил дорожнього руху і рухаючись з значним перевищенням швидкісного режиму, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-210700-20 під керуванням ОСОБА_5 - сина відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який в результаті отриманих ним тілесних ушкоджень помер.

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ст. 286 ч. 2 КК України та піддано покаранню у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 року вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 26.06.2018 року вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.03.207 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 року залишені без змін.

Позивачі зазначили, що у зв`язку зі смертю відповідно їх сина та нареченого, який трагічно помер від злочинних дій відповідача ОСОБА_4 , у них погіршився стан здоров`я, вони втратили звичні зв`язки з трагічно погиблим, втрата близької людини спричинила їм непоправимі як фізичні так і душевні страждання і цим завдано значну моральну шкоду, яку вони оцінюють у 200 000 грн., кожному позивачу та просять стягнути їх з відповідача ОСОБА_4 .

Також, зазначають, що позивачем ОСОБА_1 , яка знаходилась у якості пасажира в автомобілі, яким керував померлий ОСОБА_5 , отримані тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судової медичної експертизи, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. На лікування нею було витрачено грошові кошти у розмірі 11893,00 грн.

За полісом № А1/0906240 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач ОСОБА_4 є страхувальником своєї цивільно-правової відповідальності, тому у випадках настання страхового випадку страховик в особі ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» повинен відшкодувати постраждалій особі матеріальну шкоду, яка складає 11893,00 грн.

Затрати позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на поховання сина становлять 58537,00 грн.

Тому просять суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачів, кожного окремо, по 200000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 11893,00 грн та на користь позивача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 58537,00 грн.

Позивачі та їх представник - ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, від представника позивачів надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі (а.с. 96).

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 95).

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, надав заяву про заперечення проти позову, в якій позовні вимоги визнали частково та не заперечували проти стягнення зі страхової компанії на користь позивачів 39269,22 грн. страхового відшкодування, з яких 7308,00 грн. 1/2 відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого на користь позивача ОСОБА_3 ; на користь ОСОБА_2 1/2 відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого в розмірі 7308,00 грн. та 14616,00 грн. витрат на поховання, всього 21 924,00 грн. та на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок шкоди, завданої здоров`ю 9559,25 грн., яка підтверджена відповідними документами та 477,97 грн. моральної шкоди, а всього 10037,22 грн. Справу просили розглянути за відсутності їх представника (а.с. 30-32).

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 13.02.2015, у темний час доби, приблизно о 23 годині 30 хвилин, керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «ЗАЗ-VIDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому чистому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги вул. Леніна в селі Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області із швидкістю більшою ніж 113,2 км/год, чим грубо порушував вимоги п.п.2.9. а), 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди через злочинну недбалість водія ОСОБА_4 спричинено загибель водія автомобіля «ВАЗ-210700-20» ОСОБА_5 , а пасажиру даного автомобіля ОСОБА_1 , - тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 » під час реєстрації шлюбу 22.07.2017 року (а.с. 37).

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.03.2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ст. 286 ч. 2 КК України та піддано покаранню у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки (а.с. 125-131 Том 3 кримінального провадження № 177/1803/15). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 року вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року залишено без змін (а.с. 210-215 Том 3 кримінального провадження № 177/1803/15). Постановою Верховного Суду від 26.06.2018 року вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.03.207 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 року залишені без змін (а.с. 28-34 Том 4 кримінального провадження № 177/1803/15).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Стаття 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право кожного на життя охороняється законом, а згідно статті 13, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 була застрахована згідно поліса № А1/0906240 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (а.с. 147 Том 2 кримінального провадження № 177/1803/15).

Згідно ст.979 УЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія Український страховий стандарт» в своїх запереченнях проти позову визнав, що під час розгляду кримінального провадження 1кп/177/93/15 судом до страховика було надіслано документи, що підтверджують право позивачів на отримання страхового відшкодування та страховик визнає частково позовні вимоги.

У статті 1201 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно позову позивачем ОСОБА_2 на поховання сина було витрачено 58537,00 грн, на підтвердження чого надала квитанції, товарні чеки та накладні (а.с. 97-99, 101 Том 1 кримінального провадження № 177/1803/15).

Станом на момент ДТП розмір мінімальної заробітної плати в Україні згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік становив 1218, 00 грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з страхової компанії витрат на поховання підлягають частковому задоволенню в сумі 14 616 грн., що не перевищує ліміту страхового відшкодування, встановленого законом (із розрахунку 1218,00 грн. х12) .

Полісом визначений ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю і здоров`ю в розмірі 100000 грн. на одного потерпілого .

Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана із тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Позивач ОСОБА_1 внаслідок ДТП зазнала тілесних ушкоджень та перебувала на лікуванні у відділенні політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2 ДОР» в період з 14.02.2015 по 03.03.2015 року ( а.с. 82 Том 1 кримінального провадження № 177/1803/15).

Згідно товарних чеків та накладних в період її лікування на придбання ліків та медичних препаратів витрачено 9072,16 грн. (а.с. 83-88 Том 1 кримінального провадження № 177/1803/15), яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування також враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно п.17-1 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» потерпілий, тобто особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право пред`явити позов про її відшкодування. Пунктами 3, 9 цієї ж постанови передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 1168 ч. 2 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Судом встановлено, що позивачі втратили відповідно сина та нареченого, у зв`язку з чим беззаперечно отримали моральні переживання, які пов`язані зі смертю близької їм людини. Крім того позивач ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження та фізичні страждання внаслідок ДТП.

Суд вважає, що доводи позивачів про те, що у зв`язку з втратою сина та нареченого, який трагічно помер від злочинних дій відповідача ОСОБА_4 , у них погіршився стан здоров`я, вони втратили звичні зв`язки з трагічно постраждалим, втрата близької людини спричинила їм непоправимі як фізичні так і душевні страждання є доведеними, та не можуть бути підтвердженими будь-якими довідками чи документами.

Тому вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди на користь позивачів суд, враховує характер та обсяг заподіяних позивачам моральних, душевних і психічних страждань, яких вони зазнали характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), також враховує майновий стан відповідача, який в теперішній час відбуває покарання у місцях позбавлення волі, приходить до висновку про те, що з відповідача ОСОБА_14 на користь позивачів, кожного окремо, слід стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», місцезнаходження пров. Балтійський,20, м. Київ, 04073, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9072 (дев`ять тисяч сімдесят дві) гривні 15 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», місцезнаходження пров. Балтійський,20, м. Київ, 04073, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14616 (чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: