Справа №295/198/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

21.10.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Білінської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахування уточнених позовних вимог від 23.07.2018 року (т. 2 а.с. 40-41), просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором №162 від 26.09.2006 року в розмірі 862 519,03 грн., з яких: по кредиту - 0,00 дол. США; заборгованість за відсотками - 31 464.53 дол. США; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 38 148, 35 грн. В обгрунтування уточнених позовних вимог вказано, що між Банком та відповідачем на підставі цивільно-правових угод виникли зобов`язання по поверненню кредитних коштів у чітко встановлені терміни сплаті штрафних санкцій за порушення зобов`язання. Відповідачем зобов`язання по поверненню кредитних коштів належним чином виконано не було, отже допущено порушення зобов`язання, що є підставою для сплати штрафних санкцій за договором та є підставою для звернення позивача до суду. В ході виконавчого провадження ВП№519020, відкритого на підставі виконавчого листа №2-600/12, виданого Богунським районним судом м. Житомира 08.04.2015 року про солідарне стягнення заборговності з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було реалізовано предмет іпотеки- квартиру АДРЕСА_1 . На рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» 14.11.2017 року надійшли кошти у розмірі 461 014,54 грн. від реалізації іпотечного майна. Проте, враховуючи положення кредитного договору, станом на 17.07.2018 року сума заборгованості відповідача за Кредитним договором №162 від 25.09.2006 року продовжує існувати та становить 2 310 241,37 грн., з урахуванням тіла кредиту. Вимоги до ОСОБА_4 в уточненій позовні заяві позивач не заявляє.

25.10.2016 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», ОСОБА_4 , в якій просив розірвати кредитний договір між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» №162 від 25.09.2006 року, визнати припиненим договір іпотеки від 25.09.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (т. 1, а.с. 141-145). В обгрунтування вимог представник вказав, що при укладенні кредитного договору було порушене право ОСОБА_1 , як споживача оскільки банк не повідомив позивача у письмовій формі про умови надання кредиту, не надав у повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає закон.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.12.2016 року у даній справі зупинено провадження до розгляду Богунським районним судом м. Житомира цивільної справи №295/14279/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.08.2017 року провадження у справі відновлено у зв`язку з тим, що набрала законної сили ухвали суду від 21.03.2017 року, якою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою суду від 11.09.2019 року залучено до участі у справі за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус».

11.10.2019 року від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі представника.

Відповідач та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялались належним чином шляхом направлення судових повісток на дві поштові адреси. Проте, судові повістки, направлені відповідачам повертались на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримано ухвалу про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 35). В подальшому, інтереси відповідача представляв ОСОБА_5 , що підтверджується копією довіреності (т. 1 а.с. 139). Наведене свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про те, що в провадженні суду перебуває дана цивільна справа.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, те, що жодних клопотань від відповідача не надходило, відзиву на позовну заяву не надано, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, в порядку заочного розгляду.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 25.09.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський акціонерний банк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №162 (далі Кредитний договір), за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 61400,00 доларів США, на придбання у власність нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , терміном до 25.09.2026 року. Повернення кредиту повинно було здійснюватись відповідно до графіку платежів, щомісячно (т. 1 а.с. 8-15).

В забезпечення виконання вказаного вище зобов`язання за Кредитним договором, між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський акціонерний банк та ОСОБА_4 укладено Договір поруки від 25.09.2006 року (т. 1 а.с. 16).

Згідно Договору про відступлення права вимоги №42053 від 25.04.2019 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» та відповідно Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» перейшло право вимоги за кредитним договором №162 від 25.09.2006 року, де боржником виступає ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 116-120).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У Кредитному договорі сторони погодили, що кредитні кошти надаються терміном до 25.09.2026 року (п. 1.4.). Позичальник зобов`язався щомісячно до дати, встановленої в графіку, наведеному в додатку №1 до цього договору, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених в графіку (п. 2.5.1.).

Пункт 2.7 Кредитного договору передбачає дострокове виконання боргових зобов`язань та розірвання договору. Так, банк має право у разі невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобов`язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому, або у визначеній частині (п. 2.7.1.1.).

При цьому, виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено позичальником та/або поручителем протягом 7 (семи) робочих днів з дати надсилання банком відповідної вимоги (т. 1, а.с. 10).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2014 року ухвалено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 162, яка станом на 07.07.2011 року становить 602 089,45 грн., з них 585 795,2 грн. заборгованість за кредитом, 145 028,28 грн. нараховані відсотки, 16 294,25 грн. плата за пропуск платежів (штраф); стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» по 850 грн. з кожного, сплаченого судового збору та по 45 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т. 1 а.с. 17-18).

Зі змісту рішення вбачається, що з позовом про стягнення заборгованості банк звернувся 12.07.2011 року.

В матеріалах справи відсутня досудова вимога банку до відповідача про погашення заборгованості.

Таким чином, пред`явлення 12.07.2011 року до суду позовної заяви про стягнення заборгованості є фактично вимогою банку про дострокове виконання боргових зобов`язань. З урахуванням положень п. 2.7. Кредитного договору, банком змінено строк виконання зобвоязань за Кредитним договором на 21.07.2011 року (після спливу семи днів робочих днів з дати надсилання банком відповідної вимоги).

у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається зі змісту уточненої позовної заяви, вимог до відповідача в порядку ст. 625 ЦК України, позивач не заявляє.

Оскільки законодавством не передбачено нарахування відсотків за користуванням кредитом поза строком його дії, вимога позивача про стягнення з відповідача 31464,53 дол. США є безпідставною та не підлягає до задоволення у повному обсязі.

При цьому, як вбачається зі змісту рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2014 року заборгованість за Кредитним договором стягнуто в розмірі станом на 07.07.2011 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» нараховувати відсотки за Кредитним договором мав право з 07.07.2011 року по 21.07.2011 року.

В пункті 1.4. Кредитного договору визначено, що за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 12,75% річних (т. 1, а.с. 8).

Станом на 07.07.2011 року заборгованість за тілом кредиту становила 55233,95 дол. США (т.2, а.с. 40).Таким чином, з відповідача слід стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 270,12 дол. США (55233,95 дол. США Х 12,75% :365днів в році Х 14 днів - період з 07.07.2011 року по 21.07.2011 року.), що еквівалентно 6762,45 грн. за ставкою Національного банку України станом на 21.10.2019 року, де офіційний курс 1 долару США дорівнює 25.0350 грн.

Щодо стягнення штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, суд зазначає наступне.

Кредитним договором було передбачено, що за використання кредитних коштів не за цільовим призначенням Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 25 відсотків від суми використаних не за призначенням кредитних коштів (п. 4.2.), за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених п.п. 3.3 (крім п. 3.3.3), цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми кредитних коштів, зазначеної в п. 1.1. цього Договору (п. 4.4.), за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків, від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів (п. 4.5.), штрафні санкції підлягають сплаті за письмовою вимогою банку в національній валюті України відповідно до офіційного курсу встановленого НБУ на день сплати Позичальником сум цих штрафних санкцій. При розрахунку штрафних санкцій приймаються рік рівний - 360 днів, місяць рівний календарній кількості днів. Сплата Позичальником штрафних санкцій за цим Договором здійснюється з поточного рахунку Позичальника відповідно до умов п. 2.5.6. цього договору або внесенням готівкових коштів через касу банку на рахунок вказаний банком.

У розрахунках, наведеному в уточненій позовній заяві та доданому до неї, позивач визначив розмір штрафу - 38148,35 грн., проте, яким чином та за яке саме порушення нарахований штраф позивачем не обґрунтовано. Таким чином, розмір штрафу, що позивач просить стягнути, ним не доведено. Крім того, рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 15.01.2014 року з відповідачів стягнуто штраф в сумі 16294,25 грн. за пропуск платежів, таким чином повторне стягнення штрафу призведе до подвійної відповідальності за одне правопорушення.

Щодо вимог зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Статті 651, 652 ЦК України визначають, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Позивач за зустрічним позовом як на підставу для розірвання договору посилається на те, що банк не повідомив його у письмовій формі про умови надання кредиту, не надав у повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає закон.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

У Кредитному договорі вказано сторін, предмет договору, термін надання кредиту, відсоткову ставку, передбачено загальні умови, плату за користування кредитом, порядок виконання боргових зобов`язань позичальника перед банком, дострокове виконання боргових зобов`язань за ініціативою позичальника, дострокове виконання боргових зобов`язань за ініціативою банку та розірвання договору, застереження щодо валюти платежів, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, особливі умови, гарантії та інші умови.

Як вбачається зі змісту Кредитного договору позичальник ОСОБА_1 ознайомився з кожною сторінкою договору, про що свідчать його підписи, будь-які зауваження на момент укладення договору були відсутні та позивачем за зустрічним позовом протилежного не доведено.

За таких обставин, з огляду на принцип свободи договору, відсутні підстави вважати, що на момент укладення Кредитного договору, отримання кредитних коштів, позичальник був не належним чином проінформований про умови договору, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 43,24 грн.

Керуючись ст.ст.12, 77, 81, 141, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, ст. ст. 549, 551, 610, 631, 651, 652, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованість за відсотками за Кредитним договором №162 від 26.09.2006 року в період з 07.07.2011 року по 21.07.2011 року в розмірі 270, 12 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест хаус» судовий збір у розмірі 43,24 грн.

В задоволенні решти вимог первісного позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ТОВ "Фінансова компанія «Інвест Хаус" Львівська обл. м. Львів, вул. М. Вороного,2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Л.М. Чішман