Пр. №2/756/662/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,. представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17.10.2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з їх подальшою відповідною індексацією починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.1990 року між сторонами було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу мають двох дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З лютого 2017 року відповідач не надає коштів на утримання сина, який проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано. ОСОБА_4 навчається у Технічному ліцеї, де вартість навчання становить 450 грн. на місяць (5400 грн. на рік) при цьому, загальна сума витрат на утримання неповнолітнього сина складає 12000 грн. на місяць. Позивач неодноразово зверталась до відповідача із проханням добровільно надавати кошти на утримання дитини, однак отримувала відмову.

Ухвалою суду від 19.10.2017 року відкрито провадження у справі.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у позові. При цьому вказали, що не володіють відомостями про розмір та періодичність добровільного надання батьком коштів дитині, оскільки Михаїл не повідомляє про їх надходження і витрачає на власний розсуд.

Відповідач у судовому засіданні вказував на безпідставність та незаконність позову з огляду на наступне. За твердженням останнього, з моменту припинення шлюбних відносин відповідач утримував і продовжує утримувати неповнолітнього сина. Відповідач постійно купує одежу, книги, робить подарунки, оплачує поточні потреби сина, дає кишенькові готівкові кошти, а в останній час відповідач долучив сина до програми ПАТ КБ «ПриватБанк» «Юніор Банк» за якою середня сума перерахувань відповідача на картку сина становить 2000-3000 грн. За таких обставин вважає, що його дії по утриманню дитини відповідають законодавству України і є добросовісними.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

02.11.1990 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї Міністерства юстиції України, актовий запис №5848 (а.с. 7). Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва №2/756/4614/17 від 27.09.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 53). Вказаним рішенням встановлено, що сторони не проживають разом з 30.03.2017 року.

Довідками про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджено, що дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 47-48).

Відповідно до довідки Оболонського районного центру зайнятості від 11.10.2017 ОСОБА_1 перебуває на обліку в центрі зайнятості Оболонського району м. Києва як безробітна з 13.04.2017 (а.с. 54).

ОСОБА_1 за період з 01.09.2016 по 01.10.2017 роки була надана безповоротна фінансова допомога на розвиток Технічного ліцею у розмірі 4150,00 грн., що підтверджено довідкою благодійного фонду «Освіта і охорона здоров`я ХХІ століття» (а.с. 55).

Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини, хоча знає про необхідність надання такої допомоги та має змогу це робити.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що відповідачем відкрито картковий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 163-165) та здійснюються перерахунки коштів особисто дитині, яка розпоряджається ними на власний розсуд без погодження із тим з батьків разом з яким проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України).

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

З огляду на подані відповідачем докази про утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне вказати, що суми добровільно сплачені відповідачем за спірний період з 17.10.2017 по 19.06.2019 рік мають бути враховані державним виконавцем при виконанні даного рішення.

Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини.

При цьому, ініціюючи позов про стягнення з відповідача щомісячно на утримання дитини аліментів у розмірі 6000 грн., позивачем у повній мірі не обґрунтовано розміру бажаної суми та не надано доказів на підтвердження здійснення реальних витрат на утримання дитини саме в такому розмірі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе та достатнє визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі в розмірі 640,00 грн.

З викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) грн. щомісяця, починаючи стягнення з 17.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) в дохід держави 640 (шістсот сорок ) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Шевчук