Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 758/10036/14-ц

провадження № 61-32270св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Мазурик О. Ф., Лапчевської О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»), про відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Позовна заява мотивована тим, що 23 вересня 2013 року на вул. Фрунзе в

м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля «Cherokee», держаний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, під його керуванням та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження. ДТП сталася з вини відповідача. Вартість відновлювального ремонту його автомобіля «Cherokee» становить 144 825,65 грн. За стоянку автомобіля, на час здійснення відновлювальних робіт, ним було сплачено 138,60 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», яка виплатила йому кошти в розмірі 49 500,00 грн., згідно умов договору, проте різницю між вартістю автомобіля і страховою виплатою відповідач сплатити відмовляється.

У зв`язку з викладеними та з урахуванням остаточних уточнених позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на його користь 101 464,25 грн, з яких:

36 682,50 грн - вартість запасних частин; 58 643,15 грн - вартість виконаних робіт по відновленню пошкодженого автомобіля; 138,60 грн - витрати на зберігання автомобіля та 6 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі

64 755,90 грн, з яких: 57 535,56 грн - різниця між вартістю автомобіля і страховою виплатою; 138,60 грн - витрати на зберігання автомобіля; 500,00 грн - франшиза та 6 000,00 грн - витрати на правову допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача становила 144 825,59 грн, а ринкова його вартість - 107 035,56 грн, то мало місце фізичне знищення автомобіля, тому витрати, понесені позивачем на його відновлення, були економічно не обґрунтованими. Однак, оскільки автомобіль відремонтовано, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише різницю між вартістю транспортного засобу та виплаченою страховою сумою, що становить - 57 535,56 грн, витрати на зберігання автомобіля в розмірі

138,60 грн, франшиза в розмірі 500,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду лише в частині стягнення витрат на правову допомогу та вирішення питання про повернення пошкодженого автомобіля відповідачу після повного відшкодування його вартості.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Подільського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року в частині стягнення витрат на правову допомогу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

Доповнено резолютивну частину рішення наступним абзацем.

«Після відшкодування матеріальної шкоди замінені вузли та деталі автомобіля «Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , які не можуть бути використані за призначенням повернути ОСОБА_2 пропорційно до відшкодованої ним шкоди».

В решті рішення залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції стягуючи з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі

6 001,00 грн не звернув уваги на те, що позов задоволено частково, а не у повному обсязі та не перевірив і не проаналізував розрахунок такої компенсації витрат на правову допомоги, у зв`язку з чим помилково стягнув такі витрати на його користь, оскільки такі не були доведені належними доказами. Також зазначено, що відповідач 21 квітня 2015 року подав заяву про передачу йому пошкодженого автомобіля позивача після відшкодування повної вартості завданих збитків, однак суд першої інстанції на цю заяву уваги не звернув, питання про передачу залишків автомобіля не обговорив та будь - яких мотивів з цього питання у самому рішенні не навів. Оскільки відповідач відшкодував позивачу лише частину збитків, які не відшкодовані страховою компанією, а не всю суму збитків та враховуючи те, що позивач, незважаючи на недоцільність ремонту автомобіля, провів його ремонт та надалі ним користується, то поверненню відповідачу після відшкодування ним шкоди підлягають лише замінені при ремонті автомобіля вузли та деталі автомобіля «Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , які не можуть бути використані за призначенням пропорційно до відшкодованої відповідачем шкоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , поданій представником ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив змінити оскаржуване рішення апеляційного суду, зокрема викласти абзац 4 резолютивної частини цього рішення в наступній редакції: «Передати у власність ОСОБА_2 автомобіль Chrysler Cherokee, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_3 , 2003 року випуску після відшкодування ним позивачу матеріальної шкоди в розмірі 58 755,90 грн», а в іншій частині рішення залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

02 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга

ОСОБА_2 , подана представником ОСОБА_4 , на рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу з Подільського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У вересні 2019 року справу № 185/10439/18 передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно вирішив його заяву про передачу йому пошкоджено автомобіля позивача після відшкодування повної вартості завданих збитків, оскільки зобов`язав передати йому після відшкодування матеріальної шкоди лише замінені вузли та деталі автомобіля позивача пропорційно до відшкодованої ним шкоди. Вказує, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою ту обставину, що судом першої інстанції ремонт автомобіля позивача було визнано економічно необґрунтованим, оскільки вартість автомобіля до ДТП була значно нижчою ніж його ремонт. Тому відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» автомобіль позивача є фізично знищеним та після відшкодування вартості цього автомобіля до ДТП, заподіювачу шкоди має бути передане таке майно, а саме пошкоджений автомобіль. Отже суд апеляційної інстанції вирішив його заяву не у відповідності із законом, оскільки мова йде не про відшкодування вартості відновлювального ремонту (коли замінюються вузли та деталі пошкодженого автомобіля), а про сплату вартості всього автомобіля до його пошкодження. На його думку, йому як заподіювачу шкоди має бути переданий сам автомобіль після сплати ним решти суми, якої не вистачає після виплати страхового відшкодування. Також вважає незаконним присудження судом апеляційної інстанції передачу змінених вузлів та деталей пошкодженого автомобіля у пропорційному розмірі до здійсненого ним відшкодування з тих підстав, що частину суми сплатила страхова компанія, тому вона також має право на частину замінених деталей. Вказує, що статтею підпуктом 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено вичерпний перелік випадків, коли страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП після виплати страхового відшкодування, однак жоден з випадків визначених в статті 38 цього Закону не має місця, тому страхова компанія виконала свої договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та не має права регресу чи права на отримання частини пошкодженого майна. У зв`язку з викладеним вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно вирішив його заяву про повернення йому пошкодженого автомобіля позивача, після відшкодування його вартості.

Рішення суду апеляційної інстанції оскаржено відповідачем лише в частині вирішення питання про повернення пошкодженого автомобіля відповідачу після повного відшкодування його вартості, тому переглядається лише в цій частині.

03 жовтня 2018 року до Верховного Суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , у яких вказано, що доводи касаційної скарги відповідача є необгрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають вимогам законодавства. Зокрема вказує, що його пошкоджений автомобіль ним було відремонтовано та на даний час він його використовує за призначенням. Крім того звертає увагу на те, що звертаючись до суду першої інстанції з позовом він просив суд вирішити питання відшкодування фактично понесених витрат, а не матеріальних збитків, у зв`язку з чим надав до суду докази саме фактично понесених ним збитків на відновлення пошкодженого автомобіля. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції у зв`язку з тим, що його пошкоджений автомобіль було відремонтовано, дійшов висновку стягнути на його користь лише різницю між вартістю транспортного засобу та виплаченою страховою сумою. На його думку, передача ним відповідачу вже відремонтованого автомобіля, який використовується за призначенням, а також ту обставину, що частину коштів на його ремонт було витрачено особисто позивачем, то таке рішення суду буде несправедливим, нелогічним, незаконним та таким, що суперечитиме завданням цивільного судочинства. ОСОБА_1 вважає, що відповідач хоче отримати собі у власність вже відремонтований автомобіль, який використовується за призначенням та вартість якого становить 198 504,86 грн, на ремонт якого позивачем було витрачено власні кошти в розмірі 144 825,65 грн, відшкодувавши при цьому лише 57 353,56 грн. Відповідач оскаржуючи рішення апеляційного суду, просить суд зобов`язати позивача віддати йому залишки фізично знищеного автомобіля, опускаючи той факт, що вказаний автомобіль на момент розгляду справи судом першої інстанції вже було відремонтовано та він використовувався за призначенням, а тому спірний автомобіль не може бути визнаний судом майном, яке не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, оскільки таке рішення буде порушувати права позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 23 вересня 2013 року на вул. Фрунзе в м. Києві сталася ДТП, за участю автомобіля «Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності, під його керуванням та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2013 року, ОСОБА_2 визнано винним у цій ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Також судами встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК» Провідна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4839582 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000,00 грн та франшизою 500,00 грн.

Відповідно до рахунку від 20 листопада 2013 року № 2124175, наданого ТОВ «Автомобільний Дім Україна - Мерседес Бенц», на запит ПрАТ «СК» Провідна», вартість відновлювального автомобіля «Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , становила 136 291,96 грн.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 було сплачено страхове відшкодування в розмірі 49 500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 07 березня 2014 року № 009412 (29514072) та відомістю.

Відповідно до видаткової накладної від 11 квітня 2014 року №1104/5, рахунку на оплату від 07 квітня 2014 року № 124 та квитанції до прибуткового касового ордеру від 08 квітня 2014 року № 158 за покупку запасних частин, позивачем було сплачено кошти в розмірі 86 182,50 грн.

Також судами встановлено, що згідно акта виконаних робіт від 04 серпня

2014 року № , наданого ОСОБА_1 СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна - Мерседес Бенц», вартість робіт по відновленню його автомобіля «Cherokee» становить 58 643,09 грн, які сплачені, відповідно до чеку від 28 березня 2014 року № 16986 в розмірі 30 704,95 грн та чеку від

01 серпня 2014 року № 23581 в розмірі 27 938,20 грн.

Крім того судами було встановлено, що загальна сума витрат позивача на відновлення його автомобіля становила 144 825,59 грн.

Відповідно до звіту ТОВ «Незалежна експертно - асистуюча компанія» від

28 листопада 2013 року № 739, наданого позивачем, до відновлення пошкодженого автомобіля, ринкова ціна автомобіля «Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 107 035,56 грн, вартість матеріального збитку, завданого його власнику, також становить 107 035,56 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що мало місце фізичне знищення автомобіля «Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , а витрати понесені позивачем на його відновлення були економічно необґрунтованими.

Також суд апеляційної інстанції встановив, що 21 квітня 2015 року між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір про надання правової допомоги у цій справі та додаткову угоду до цього договору. Вартість таких послуг складає 8 282,40 грн.

Згідно з квитанцією від 30 травня 2015 року № 0103, за надані послуги, позивачем сплачені кошти в розмірі 6 001,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону). У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Отже, з аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим, витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди.

Судами було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , становила 144 825,59 грн, а ринкова його вартість до ДТП становила 107 035,56 грн, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що мало місце фізичне знищення автомобіля, а витрати, понесені позивачем на його відновлення, були економічно необґрунтованими.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач відремонтував пошкоджений автомобіль і використовує його за призначенням, то на його користь з відповідача підлягає стягненню лише різниця між вартістю транспортного засобу та виплаченою страховою сумою в розмірі 57 535,56 грн.

Також судами було встановлено, що позивач звертаючись до суду з позовними вимогами просив відшкодувати йому саме вартість відновлювального ремонту пошкоджено автомобіля, а не ринкову вартість автомобіля до ДТП, оскільки автомобіль вже було відремонтовано та він використовував його за призначенням, тому хоч суди й визнали спірний автомобіль фізично знищеним позивач відповідно до законодавства мав право та просив відшкодувати йому саме вартість відновлювального ремонту.

Таким чином суд апеляційної інстанції встановивши, що позивач відремонтував пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль та залишив його собі для подальшого використання дійшов правильного висновку стосовно того, що оскільки позивач не погодивсь з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, то відповідачу має бути повернуті лише замінені при ремонті автомобіля вузли та деталі спірного автомобіля, які не можуть бути використані за призначенням пропорційно до відшкодованої ним шкоди.

Тому доводи касаційної скарги стосовно того, що оскільки судом першої інстанції було визнано автомобіль фізично знищеним, то йому після сплати 57 535,56 грн підлягає поверненню вже відремонтований позивачем автомобіль не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи. Крім того, вказані вимоги відповідача суперечать нормам законодавства, оскільки це право особи відремонтувати пошкоджений їй автомобіль або отримати вартість цього автомобіля до ДТП, а залишки пошкодженого автомобіля повернути заподіювачу шкоди.

Оскільки позивач незважаючи на те, що ремонт його автомобіля був для нього економічно необґрунтованим все ж таки відремонтував його витративши на це власні кошти в розмірі 144 825,65 грн, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що відремонтований позивачем автомобіль не може підлягати поверненню заподіювачу шкоди після сплати ним 57 535,56 грн, оскільки власник транспортного засобу був не згоден із визнанням його транспортного засобу фізично знищеним та погодився на відшкодування йому різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Також суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що відповідачу мають бути повернуті замінені при ремонті автомобіля вузли та деталі автомобіля, які не можуть бути використані за призначенням пропорційно до відшкодованої ним шкоди, оскільки вартість відновлювального ремонту, який було здійснено позивачем за власні кошти значно перевищує вартість автомобіля до ДТП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов правильного висновку, щовідповідачу мають бути повернуті замінені при ремонті автомобіля вузли та деталі автомобіля, які не можуть бути використані за призначенням пропорційно до відшкодованої ним шкоди.

Отже, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про порушення цим судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, вони були предметом судового розгляду та додаткового правового аналізу не потребують та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновком апеляційного. Відповідно до статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду в частині вирішення питання про повернення пошкодженого автомобіля відповідачу після повного відшкодування його вартостізалишити без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 рокув частині вирішення питання про повернення пошкодженого автомобіля відповідачу після повного відшкодування його вартості залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. М. Сімоненко А. А. Калараш С. Ю. Мартєв Є. В. Петров С. П. Штелик