РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощук П.П.,

за участі секретаря Маліщук Н.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірваний. Сторони проживають окремо, дитина перебуває на утриманні позивача. За рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 17.12.2018 року з відповідача на користь позивача на утримання сина стягуються аліменти в сумі 1100 грн., щомісячно, починаючи з 11.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак,аліменти вона не отримує у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Згідно розрахунку , виданого державним виконавцем Жмеринського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 18.03.2019 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 28.02.2019 року складає 5500 грн. В зв`язку з невиплатою аліментів матеріальне становище позивача погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї. Тому, враховуючи ці обставини, позивач змушена звертатись до суду про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 1661 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

07.05.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечив щодо задоволення заявлених позовних вимог, мотивуючи тим що заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). За рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 17.12.2018 року з відповідача на користь позивача на утримання сина стягуються аліменти в сумі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8-10) Згідно розрахунку, виданого державним виконавцем Жмеринського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 18.03.2019 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 28.02.2019 року складає 5500 грн.(а.с.13). Сторони проживають окремо. Дитина перебуває на утриманні матері. За розрахунком, виданого державним виконавцем Жмеринського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 03.05.2019 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.04.2019 року відсутня (а.с.26).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину.

Згідно ч.13 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

У відповідності ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження".

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Суд приймає заперечення відповідача ОСОБА_2 викладені у відзиві на позовну заяву від 07.05.2019 року, що не працює та немає постійного місця роботи, його дохід є мінливим та непостійним в зв`язку з чим він не завжди може вчасно сплатити аліменти на утримання сина, на сьогоднішній день він погоджується на любу роботу, щоб отримати кошти на сплату аліментів на утримання сина, крім того заборгованість по сплаті аліментів вже відсутня, оскільки він повністю розрахувався по сплаті аліментів. Зазначені обставини позивач не заперечив та не спростував, відповіді на відзив позивач не надав. Тому, з огляду на вищезазначене суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 195-197 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 13,141 ЦПК, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.