Суддя Попова В. О.
Справа № 644/9326/18
Провадження № 2/644/795/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судових засідань Дашкової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2018 року ТОВ «Споживчий Центр» (далі ТОВ) звернулося до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 12.12.2016-000000126 від 12 грудня 2016 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. на 14 календарних днів з кінцевим терміном повернення кредиту до 18.05.2017 року та платою за користування кредитом у розмірі 1 120 грн.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заявки позичальника та підтвердження укладення кредитного договору.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань та на вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором в розмірі 13 645 грн. 83 коп., а також стягнути з ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався належним чином, однак до суду не з`явилася без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не надавав та не заявляв.

Суд у зв`язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст.280 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 12.12.2016 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір 12.12.2016-000000126 (в подальшому - договір), відповідно до п.п.1.1., 1.2. якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Плату за користування. Розмір кожного Траншу, Плата за користування ним та термін повернення Траншу (окрім першого Траншу) визначаються у відповідних Заявках Позичальника, погоджених Кредитором. Керуючись принципом свободи договору, встановленим ст.ст. 627, 628 ЦК України, в п.1.3 кредитного договору сторони встановили, що кредит надається для використання на будь-які законні цілі. Сторони погодились, що Кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1.3. підтвердження заявки від 05.05.2017 до кредитного договору від 12.12.2016 року (в подальшому - підтвердження заявки до договору) Кредитор зобов`язався надати Позичальнику Транш у розмірі 4 000,00грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Траншу до 18.05.2017р. та платою за користування Траншем у розмірі 1 120 грн. 05.05.2017 року позивач видав відповідачу Транш у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 1 281 від 05.05.2017, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Відповідно до п.п.4.1 договору та підтвердження заявки до договору Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредитних коштів та плати за користування ними шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі строки: а) повернення кожного Траншу до дати, зазначеної у п.1.3 як кінцевий термін повернення такого Траншу; б) Плату за користування за відповідним Траншем - в день повернення відповідного Траншу; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. В подальшому позивач своїм рішенням відповідно до п.5.1 кредитного договору та підтвердження заявки до договору дозволив перенесення строків повернення Траншу до 29.06.2017 року, за що відповідач сплатив додаткову плату за користування Траншем у розмірі 2 240,00 грн., чим підтвердив свою згоду на перенесення таких строків.

До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, розрахунок та розмір якої зазначені в додатку №1 до даної позовної заяви, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед ТОВ «Споживчий Центр».

Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту та плати за користування ним Позичальник сплачує Кредитору додатково до встановленої плати за користування кредитом пеню з розрахунку 2,00 % за кожен день прострочення платежу.

Даний розмір пені відповідає чинному законодавству і не повинен зменшуватись на підставі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", оскільки відповідно до рішення Конституційного суду України від 11.07.2013р. у справі №1-12/2013 положення другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР з наступними змінами у взаємозв`язку з положеннями статей 1,3 цього закону потрібно розуміти так, що обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці).

Оскільки відповідач є фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, пеня за укладеними позивачем та відповідачем договором не обмежується подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Через невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором банк був змушений звернутись до суду та сплатити судові витрати.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн, що підтверджуються квитанцією, наявною в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263- 265, 280 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ІК 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) заборгованість та пеню за кредитним договором №12.12.2016-000000126 в розмірі 13 645,83 (тринадцять тисяч шістсот сорок п`ять) грн., 83 копійки

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 26.06.2019 року.

Суддя: Попова В.О.