Справа № 661/323/17
Провадження № 6/661/39/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Матвєєвої Н.В.

при секретарі - Антоновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області подання головного державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Терехової І.Д. про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Терехова І.Д. звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , вказавши, що з 26.10.2017 року на примусовому виконані Новокаховського МВ ВДВС ГТУЮ у Херсонській області перебуває виконавче провадження №55001078 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми в загальному розмірі 158 884,84 грн.

Оскільки рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, просить надати дозвіл на примусове входження до житла боржника ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судове засідання головний державний виконавець Терехова І.Д. не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила подання задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На примусовому виконані Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області перебуває виконавче провадження №55001078 з примусового виконання виконавчого листа № 661/323/17, виданого 17.10.2017 року Новокаховським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення в сумі 4647,95 грн., моральну шкоду в сумі 150 000 грн., витрати на проведення судової психологічної експертизи в сумі 2311,89 грн., витрат на проїзд в сумі 645 грн., судового збору на користь держави в сумі 1280 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У ч. 1,2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

В матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджає вільному доступу державного виконавця до належного йому житла.

Додані до подання акти головного державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Терехової І.Д. від 14.06.2019 року та 19.06.2019 року про те, що вона не змогла потрапити до квартири боржника не є належними доказами перешкоджання ОСОБА_1 державному виконавцю вільному доступу до місця його проживання.

Із доданих до подання актів не вбачається часу проведення виконавчих дій, які могли проводитись у час перебування боржника на роботі, лікуванні, у відпустці, тому вказаний акти не можуть вважатися належними і допустимими доказами, що свідчать про ухилення боржника від участі у виконавчих діях та є підставою для надання дозволу на примусове проникнення в житло боржника. При цьому державним виконавцем не надано доказів про те, що боржник у встановленому законом порядку повідомлявся про те, що до місця його проживання 14.06.2019 року та 19.06.2019 року буде здійснено вихід державного виконавця для проведення виконавчих дій, а саме : з`ясування майнового стану боржника.

Крім того, фіксування державним виконавцем у акті того факту, що двері квартири закриті і їх не відкривають, не дають підстав вважати, що останній чинились перешкоди для проникнення в приміщення.

За таких обставин та з огляду на відсутність належних доказів щодо перешкоджання боржником вільному доступу до його квартири державного виконавця, зважаючи також на те, що проникнення до житла є крайньою мірою, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 439 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Терехової Ірини Дмитрівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя Н. В. Матвєєва