ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3124/19 Справа № 214/2365/18 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2018 року, яке постановлено суддею Гринем Н.Г. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 29 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», про визнання незаконними дій ПАТ «Криворіжгаз» та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона є побутовим споживачем природного газу, а саме споживає газ для приготування їжі за об`єктом споживання - квартира АДРЕСА_1 .

Розподіл природного газу відповідач здійснює відповідно до «Типового договору розподілу природного газу», затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №5498 від 30.09.2015 р., фактом згоди приєднання до якого, відповідно до п. 1.3, був сплачений рахунок оператора ГРМ та споживання природного газу. Житловий будинок АДРЕСА_1 є об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Парфенон-2» (далі - ОСББ «Парфенон-2»).

15.12.2017 року представниками відповідача було встановлено та опломбовано загальнобудинковий вузол обліку газу КВУ-1.02 G№21328.

02.02.2017 року вузол обліку було демонтовано у зв`язку з рекомендаціями заводу-виробника для оновлення програмного забезпечення та калібрування.

15.03.2017 року відповідачем повторно було встановлено вузол обліку та з дня його введення в експлуатацію - 01.07.2017 року обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу (за відсутності індивідуального лічильника газу) визначаються пропорційно кількості осіб, зареєстрованих в квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні.

Згідно листа відповідача від 28.02.2018 року, підставою для встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на будинок АДРЕСА_1 є План розвитку газорозподільної системи відповідача на 2016-2025 роки, згідно якого встановлення індивідуальних лічильників газу за зазначеним будинком не передбачено. Акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за адресою АДРЕСА_1 , а також договір щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу квартирах споживачів, договір про забезпечення можливості проведення монтажу, забезпечення та здійснення експлуатації будинкового (загально будинкового ) ВОГ направлені та ознайомлення та підписання до ОСББ «Парфенон-2» та станом на 28.02.2018 року не укладені.

Позивач вважає дії відповідача щодо встановлення будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку незаконними, оскільки відповідно до умов Типового договору та Кодексу ГРС визначення фактичного об`єму природного газу, спожитого побутовим споживачем ОСОБА_2 , повинно здійснюватись за допомогою комерційного лічильника природного газу, який повинен встановлюватись на межі балансової належності квартири позивача, якою є територіально відокремлені стіни. Також, дії відповідача щодо встановлення загальнобудинкового лічильника є порушенням вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Встановивши загальнобудинковий прилад обліку природного газу на будинок АДРЕСА_1 , відповідач поставив у нерівне становище побутового споживача цього будинку перед іншими побутовими споживачами квартир багатоквартирних будинків в м. Кривий Ріг , в яких відповідачем встановлені індивідуальні лічильники газу, а саме приймання-передача та визначення фактичного об`єму спожитого газу буде визначатись не по об`єкту побутового споживача (квартирі), а за під`їздом, що потягло за собою порушення умов Типового договору, Кодексу ГРС, Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Закону України «Про захист прав споживачів», Цивільного кодексу України.

Також позивач зауважила, що оскільки об`єктами споживання природного газу в житловому будинку АДРЕСА_1 є квартири, то відповідач безпідставно звернувся до ОСББ «Парфенон-2» для укладання договору щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів та договору про забезпечення можливості проведення монтажу, забезпечення та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового ) ВОГ. Фасадні газопроводи багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 є спільним майном власників квартир, а встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу відповідачем, без згоди власників квартир порушило право власності. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу. Отже, межа балансової належності та місце встановлення визначається актом, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем. Так, в акті розмежування балансової належності між відповідачем та третьою особою відсутній підпис голови ОСББ та дата його складання, тобто акт не був укладений. Таким чином, за відсутності укладеного акту, не була визначена межа балансової належності та точка вимірювання відносно будинку АДРЕСА_1 та місце встановлення приладу обліку. Також, первинне обваження, приймання в експлуатацію вузла обліку, його пломбування і розпломбування здійснювалось без участі споживача. Отже, не уклавши акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, акти пломбування та розпломбування вузла обліку, відповідач не мав підстав для введення в експлуатацію загальнобудинкового вузла обліку природного газу.

На підставі наведеного вище позивач просила суд визнати незаконними дії відповідача щодо встановлення 15 грудня 2016 року та 15 березня 2017 року загальнобудинкового вузла обліку природного газу на зовнішньому (фасадному) газопроводі будинку АДРЕСА_1 , з метою комерційного обліку та зобов`язати відповідача, у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, встановити по об`єкту побутового споживача - квартирі АДРЕСА_1 , індивідуальний лічильник обліку природного газу (комерційний вузол обліку).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29 листопада 2018 року, в якому виправлено описки ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», щодо встановлення 15 грудня 2016 року та 15 березня 2017 року загальнобудинкового вузла обліку природного газу на зовнішньому (фасадному) газопроводі будинку АДРЕСА_1 , з метою комерційного обліку.

Зобов`язано ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС встановити по об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 - квартирі АДРЕСА_1 , індивідуальний лічильник обліку природного газу (комерційний вузол обліку).

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, відповідач вважає, що суд дійшов помилкового висновку про незаконність встановлення загальнобудинкового вузла обліку, оскільки з моменту опломбування Оператором ГРМ загальнобудинкового вузла обліку газу та складання акту приймання загальнобудинкового вузла обліку газу в експлуатацію, зазначений вузол обліку стає комерційним та з цього моменту по ньому можуть проводитись комерційні розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку газу.

Зауважує на тому, що позивач по справі забезпечена лічильником газу, а саме загальнобудинковим приладом обліку газу, що не суперечить вимогам Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Крім того, представник відповідача посилається на те, що права позивача ОСОБА_1 , як споживача природнього газу, не були порушені.

Відзив на апеляційну скаргу не подався.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності №С-580 від 13.04.2004 р є співвласником даної квартири, та є споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою.

Будинок за адресою АДРЕСА_1 знаходиться в управлінні ОСББ «Парфенон-2» (а.с. 11-12).

Відповідач протягом 2011-2017 років постачав природний газ позивачу, яка регулярно оплачувала рахунки за надані послуги з газопостачання.

Представник позивача 21.02.2018 року звернувся до відповідача з приводу надання інформації про встановлений будинковий вузол обліку газу та нарахувань по квартирі АДРЕСА_1 .

З відповіді відповідача за №К001.3-ЛВ-2940-0218 від 28.02.2018 року вбачається, що Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, затвердженого постановою НКРЕКП від 22.12.2016 р. № 2347 не передбачено фінансування робіт зі встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку по АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим у будинку АДРЕСА_1 був встановлений загальнобудинковий вузол обліку газу, який з 01.04.2017 року введено в експлуатацію, з дня введення в експлуатацію обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу, за відсутності індивідуального лічильника, визначаються пропорційно кількості осіб зареєстрованих у квартирі.

Згідно із Актом пломбування комерційного вузла № 9801 від 15.12.2016 року в рамках дії І Розділу Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 року за адресою АДРЕСА_1 було встановлено та опломбовано вузол обліку газу КВУ-1.02 G-40 №21328 на будинок (а.с.19). Проте не було прийнято в експлуатацію, оскільки 02.02.2017 р. вимірювальний комплекс КВУ-1,02 було демонтовано у зв`язку із рекомендаціями заводу виробника для оновлення програмного забезпечення (а.с.17). Акт не містить підпису представника споживача.

Як вбачається із акту від 15.03.2017 року комісією, в яку входили представник ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», без представника споживача, було встановлено та опломбовано загальнобудинковий вузол обліку газу по АДРЕСА_1 (а.с. 20). Акт не містить підпису представника споживача.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Взаємини між сторонами регулюються нормами Конституції України, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач природного газу - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно п.2.1. Типового договору за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п.3.2 Типового договору за наявності підтвердженого обсягу природного газу споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від оператора ГРМ до споживача відбувається на межі балансової належності об`єкта споживача. Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За домовленістю сторін експлуатаційна відповідальність оператора ГРМ може бути поширена і на газові мережі (їх частину) споживача, якщо це визначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною цього договору. Порядок укладання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін визначений Кодексом газорозподільних систем.

Відповідно до п.5.2. Типового договору та п.1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС (Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення), визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу, визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Згідно з положеннями п.4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу; межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж.

Відповідно до положень п.1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між оператором газорозподільних систем та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.

За відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Власники (балансоутримувачі, управителі, інші особи), на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки чи гуртожитки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні), укладають з Оператором ГРМ, до об`єктів газорозподільної системи якого підключені зазначені будинки/гуртожитки, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання.

П.2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу встановлено, що межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до п.12.7 розділу ХІІ Типового договору розподілу складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Постановаи НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда, житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо, що належить споживачеві на правах власності або користування.

Відповідно до п.3.2 Типового договору приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача.

Отже, фактичний об`єм розподіленого природного газу по об`єкту побутового споживача визначається за допомогою лічильника газу, який встановлюється на межі балансової належності об`єкта споживача.

Відповідно до п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС визначення фактичного об`єму спожитого газу за об`єктом побутових споживачів будинку АДРЕСА_2 , які використовують газ тільки для приготування їжі та не забезпечені приладами обліку газу, визначається за нормами споживання.

Відповідно до п.10 глави 2 розділу Х Кодексу ГРС установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року.

Згідно п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Відповідно до п.п.5 п.1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку відмови споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Таким чином, згідно із Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору, побутовому споживачу - позивачу по справі, яка не забезпечена приладами обліку газу, до 01 січня 2021 року для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу по їх квартирах, на межі балансової належності, якою є територіально відокремлюючі стіни даних квартир, ПАТ «Дніпропетровськгаз» (Оператор ГРМ) повинно встановити квартирі лічильник газу, а в разі відмови від встановлення квартирних лічильників газу припинити газопостачання з 01.01.2021 року.

Оскільки позивач ОСОБА_1 , як побутовий споживач за договором розподілу природного газу, не забезпечена індивідуальним лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання відповідно до п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС.

Отже суд першої інстанції правомірно визнав незаконними дії відповідача ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу замість квартирного лічильника газу побутовому споживачу за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такі дії вчиненні з порушенням положень ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494.

Згідно п.п.3,4 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору.

На підставі вище наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на буд. АДРЕСА_1 , ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», ставить у нерівне становище побутового споживача цього будинку - ОСОБА_1 перед іншими побутовими споживачами багатоквартирних будинків у Дніпропетровській області, в яких Оператором ГРМ встановлені індивідуальні лічильники газу, оскільки приймання-передача та визначення фактичного об`єму спожитого газу буде визначатись не по об`єктам побутових споживачів (квартирах), а за будинком, чим порушуються умови Типового договору та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п.4 гл.1 розділу ІХ Кодексу ГРС комерційний вузол обліку встановлюється (організовується) в точці вимірювання, яка має збігатися з межею балансової належності (точкою комерційного обліку) між суміжними власниками газових мереж.

Відповідно до п.1 гл.5 розділу ІІІ Кодексу ГРС межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.

Однак, судом встановлено, що акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності відносно буд. АДРЕСА_1 не складався, а тому точка обліку була невизначена. За таких обставин, не маючи точки обліку, тобто вихідних даних для розрахунку проекту, працівники ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», не могли розробити проект та не мали права здійснювати монтаж загальнобудинкового приладу обліку.

Крім того, судом встановлено, що позивач висловила волевиявлення на встановлення індивідуального лічильнику газу, а тому це її волевиявлення не може бути порушеним, отже задоволення волевиявлення позивачки буде відповідати зазначеній державній політиці в сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для позивачки з отримання послуги по газопостачанню.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено факт незаконного встановлення загальнобудинкового лічильника газу ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», на буд. АДРЕСА_1 .

Крім того, оскільки позивач сплачувала за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачем, та відповідно до частини першої України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та зобов`язаний забезпечити встановлення лічильника газу в квартирі позивача до 01 січня 2021 року .

Зазначене вище відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №214/2435/17.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд дійшов помилкового висновку про незаконність встановлення загальнобудинкового вузла обліку, оскільки з моменту опломбування Оператором ГРМ загальнобудинкового вузла обліку газу та складання акту приймання загальнобудинкового вузла обліку газу в експлуатацію, зазначений вузол обліку стає комерційним та з цього моменту по ньому можуть проводитись комерційні розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку газу, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на буд. АДРЕСА_1 , ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», ставить у нерівне становище побутового споживача цього будинку - позивача ОСОБА_1 перед іншими побутовими споживачами багатоквартирних будинків у Дніпропетровській області, в яких Оператором ГРМ встановлені індивідуальні лічильники газу, оскільки приймання-передача та визначення фактичного об`єму спожитого газу буде визначатись не по об`єктам побутових споживачів (квартирах), а за будинком, чим порушуються умови Типового договору та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що позивач по справі забезпечена лічильником газу, а саме загальнобудинковим приладом обліку газу, що не суперечить вимогам Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», оскільки, позивач по справі не надавала своєї згоди на встановлення загальнобудинкового прилалу обліку газу, тому відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачкою та відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зобов`язаний забезпечити встановлення індивідуального лічильнику газу для населення, у квартирі позивачки, в якій вона використовує газ тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що права позивача ОСОБА_1 , як споживача природнього газу, не були порушені, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позивач по справі не надавала своєї згоди на встановлення загальнобудинкового прилалу обліку газу та висловила волевиявлення на встановлення індивідуального лічильнику газу, а тому таке волевиявлення, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», не може бути порушеним.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Криворіжгаз», - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: