Номер провадження: 22-ц/813/2254/19
Номер справи місцевого суду: 497/515/17
Головуючий у першій інстанції Кравцова А.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон», третя особа відділ у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про розірвання договорів оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Болградського районного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання договорів оренди землі, яким просив розірвати договори оренди землі, що були укладені 15.03.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Оріон» та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 2,0 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_1 , реєстр № 01695 від 06.03.2012 року, реєстраційний №05367 від 18.04.2012 року; ОСОБА_3 - щодо земельної ділянки площею 2,0 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту серії НОМЕР_3 , реєстр. № 01694 від 06.03.2012 року, реєстраційний № 05361 від 18.04.2012 року; ОСОБА_4 - щодо земельної ділянки площею 2,0 га, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту серії НОМЕР_5 , реєстр. № 01696 від 06.03.2012 року, реєстраційний № 05360 від 18.04.2012 року; ОСОБА_5 - щодо земельної ділянки площею 2,0 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту серії НОМЕР_7 , реєстр. № 01698 від 06.03.2012 року, реєстраційний № 05363 від 18.04.2012 року; ОСОБА_6 - щодо земельної ділянки площею 2,0 га, яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту серії НОМЕР_9 , реєстр. № 01697 від 06.03.2012 року, реєстраційний № 05362 від 18.04.2012 року. Також позивач просив стягнути з ТОВ «Оріон» на свою користь заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.01.2013 року по теперішній час, та встановити, що рішення суду є підставою для внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта про припинення права оренди за товариством за обмеженою відповідальністю «Оріон» відносно вказаних земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що вказані земельні ділянки були передані їхніми власниками в оренду строком на 49 років ТОВ «Оріон» згідно договорів оренди землі, укладених 15.03.2012 року та зареєстрованих у відділі Держкомзему у Болградському району Одеської області. 28.12.2012 між позивачем та власниками вказаних земельних ділянок укладено договори дарування, які також були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно п.9 вищевказаних договорів оренди землі від 15.03.2012 року, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі по відповідній сільській раді, один раз на рік - строком до 31 грудня поточного року. В той же час, з моменту набуття позивачем права власності на вищевказані земельні ділянки, вона, позивач, - жодного разу не отримала орендну плату за користування цими земельними ділянками, орендну плату за земельні ділянки протягом цього ж часу не отримували також й їхні колишні власники. У зв`язку з цим, на думку позивача, прострочення виплати орендної плати за користування земельними ділянками в 2012-2016 роках є невиконанням обов`язків ТОВ «Оріон» передбачених договором оренди землі, що, відповідно до ст.32 ЗК «Про оренду землі» є підставою для розірвання вищевказаних договорів оренди землі від 15.03.2012 року (а.с.2-5).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі було вирішено залишити без задоволення (а.с.123-125).

Не погоджуючись з вказаним рішення 21 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою. Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу позивач зазначила, що відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 вказаного Закону та умовами договору, а також на підставах визначених ЗК України та іншими законами. Крім того апелянт вказала на те, що прострочення виплати орендної плати за користування земельними ділянками в 2012-2016 роках є невиконання обов`язків ТОВ «Оріон» передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» є підставою для розірвання договорів оренди землі від 15 березня 2012 року. Тому апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі. (а.с.127-131).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Погорєлової С.О. від 27 вересня 2017 року було відкрито апеляційне провадження (а.с.137) та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2017 року справу призначено до розгляду (а.с.138).

04.05.2018 року апелянт-позивач ОСОБА_1 направила до апеляційного суду заяву, в якій пояснила, що спір між сторонами відсутній, оскільки спірні договори оренди земельних ділянок були розірвані на підставі угод про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, копії яких апелянт додала до вказаної заяви. В зв`язку з цим апелянт просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким закрити провадження в справі (а.с. 148-161).

Разом з тим 10.09.2018 року апелянт-позивач ОСОБА_1 направила до апеляційного суду заяву, якою просила залишити без розгляду заяву від 04.05.2018 року про закриття провадження в справі. Апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити (а.с. 183-185).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду. від 04.02.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду (а.с. 207-209).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

В судовому засіданні відповідача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу. Позивач в судове засідання не з`явилась. Про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, що підтверджується наявним в справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 213). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що заявляючи вимоги про розірвання договору, позивач посилався на систематичність несплати орендної плати йому упродовж 2013-2017 років, проте позивачем не наведено жодної підстави, яка б в розумінні положень ст.ст. 32,25 Закону України «Про оренду землі» була б достатньою підставою для розірвання договору. ТОВ «Оріон» - є таким, що належним чином виконує свої зобов`язання, передбачені договором оренди та нормами чинного законодавства України, оскільки суду не надано відомостей щодо порушення ним умов договорів з іншими власниками земельних ділянок у виді несвоєчасної сплати орендної плати за користування землею. Не представив таких доказів й позивач, оскільки представниками позивача суду не надано жодного підтвердження звернень чи хоча б одного звернення позивачем до відповідача щодо надання інформації про зміну власника спірних земельних ділянок, а також щодо пропозицій зі змін умов орендних договорів чи умов виплати орендної плати. Не надав суду позивач або його представники доказів щодо відмови відповідача виплатити позивачу орендну плату в касі підприємства.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2012 року між ТОВ «Оріон» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були укладені договори оренди земельних ділянок, які належали орендодавцям на підставі державних актів про право власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6-10).

В подальшому ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подарували вказані належні їм земельні ділянки на підставі державних актів про право власності ОСОБА_1 , що підтверджується наявними в справі договорами дарування від 28.12.2012 року (перші три) та 22.05.2014 року (інші два), а також Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11-21).

На спростування доводів позивача представник відповідача надав до суду копії видаткових касових ордерів на сплату грошових коштів за оренду землі від 15.03.2013 року на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також ОСОБА_1 за три земельні ділянки (а.с. 61-62). Крім того відповідач надав до суду копію листа ТОВ «Оріон» від 06.04.2017 року, адресованого ОСОБА_1 з проханням надати дані для перерахування грошових коштів орендної плати за земельні ділянки або з`явитися за розрахунком. Вказаний лист був отриманий ОСОБА_1 08.04.2017 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яка також була надана відповідачем до суду (а.с. 64-65).

Крім іншого представником відповідача була надана до суду копія квитанції про поштове відправлення ОСОБА_1 31.03.2016 року, однак з вказаної квитанції не вбачається, що саме направлялось позивачу, а у відповідь на адвокатський запит представника відповідача ПАТ «Укрпошта» було повідомлено, що надати будь-яку інформацію про поштову кореспонденцію за 2016 рік не виявляється можливим в зв`язку з тим, що термін зберігання виробничої документації закінчився (термін зберігання 1 рік) (а.с. 76, 118).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За положеннями чч. 1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом статей 13,21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За положеннями частин 1,2 статті 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 вказаного Закону На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вище наведене, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів та заперечень, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, оскільки дійсно з матеріалів справи не вбачається належних доказів, які б свідчили про систематичне невиконання відповідачем (орендарем) зобов`язань за договорами оренди. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували ухилення відповідача від оплати орендної плати або звернення позивача до відповідача з вимогою сплатити грошові кошти за оренду земельних ділянок сторонами надано не було та в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, зважаючи на те, що рішення суду не повинно ґрунтуватися на припущеннях, а суд вирішуючи спір по суті повинен керуватися відповідними мотивами на основі достатніх доказів, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 21 червня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

05.06.2019 року м. Одеса