Справа № 462/3325/19
УХВАЛА

10 липня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. вивчивши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Західно-українська геофізична розвідувальна експедиція про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Західно-українська геофізична розвідувальна експедиція, у якій просить признати дії відповідача не відповідними вимогам чинного трудового законодавства, зобов`язати відповідача прийняти позивача на роботу на посаду інженера-електроніка у відповідності штатного розкладу з посадовим окладом 5700,00 гривень на місяць з 09.04.2019 р., стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

24.05.2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та вказано, в який строк та які саме порушення вимог ст. 175, 177 ЦПК України позивачу слід усунути.

08.07.2019 р. позивач ОСОБА_1 подав суду доповнення до позовної заяви як заяву про усунення недоліків.

Однак, позивач частково усунув вказані в ухвалі суду недоліки та не усунув інших, зокрема, не виконав вимоги ч.2 ст. 95 ЦПК України, а саме не засвідчив поданих копій документів належним чином.

Також, позивач не конкретизував позовні вимоги в частині щодо визнання дій відповідача не відповідними вимогам чинного трудового законодавства, виходячи з такого.

Як вбачається із змісту поданих позовної заяви та доповненої позовної заяви, поданої позивачем на виконання вимог ухвали суду від 24.05.2019 р., останній не погоджується із діями відповідача щодо затягування терміну прийому позивача на роботу, прийняття відповідачем на роботу іншої особи та відмовою у прийнятті позивача на роботу з використанням обману та службового становища та вказує, що такі дії спричинили позивачу моральну шкоду, однак ОСОБА_1 не вказав у прохальній частині позовної заяви, які саме дії відповідача, на думку позивача, є такими, що не відповідають вимогам чинного трудового законодавства.

Відтак, суд приходить до переконання, що описуючи вказаний перелік дій відповідача, які, на думку позивача, порушили його права, ОСОБА_1 обґрунтовував свої позовні вимоги, проте, у прохальній частині позову не конкретизував такі, а тому не розкрив змісту вказаної позовної вимоги, що суперечить вимогам ст. 175 ЦПК України.

Крім цього, як доказ скрутного матеріального становища для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, останній подав довідку, видану Львівським міським центром зайнятості про дохід ОСОБА_1 за період з 21.07.2017 р. по 31.05.2019 р., з якої вбачається, що позивач з серпня 2018 р. по травень 2019 р. не отримує доходу та зареєстрований як безробітний у Львівському міському центрі зайнятості.

Однак, із змісту вказаної довідки вбачається, що позивач порушив законодавство про зайнятість та соціальне страхування на випадок безробіття щодо сприяння своєму працевлаштуванню протягом останніх трьох місяців у період, за який видається довідка.

Інших відомостей про свій матеріальний стан на час звернення із позовом до суду травень 2019 року, ОСОБА_1 не подав.

Із змісту п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, склад сім`ї, наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, до матеріалів позовної заяви не долучено жодних належних доказів скрутного матеріального стану, на підставі яких суд міг би звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Також, ОСОБА_1 не звернув увагу на зауваження суду щодо покликання на ст.157 ЦПК України, яка не визначає строків розгляду цивільних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Західно-українська геофізична розвідувальна експедиція про зобов`язання вчинити дії слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Західно-українська геофізична розвідувальна експедиція про зобов`язання вчинити дії вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку та строки передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.