Єдиний унікальний номер 2-910/11 Номер провадження 22-ц/804/1820/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Новікової Г.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-910/11 за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2019 року (суддя Радченко Л.А.),

в с т а н о в и в :

28 січня 2011 року публічне акціонерне товариство «ВіЕйБіБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № 96Б/07-9 від 28 серпня 2007 року ОСОБА_1 був наданий кредит у сумі 15250 грн. зі сплатою 24% річних, терміном погашення до 10 серпня 2010 року. В забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 28 серпня 2007 року, відповідно до якого остання прийняла на себе зобов`язання, у випадку невиконання ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов`язань в обсязі, заявленому банком. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором загальний розмір невиконаних зобов`язань відповідачів перед позивачем станом на 29 грудня 2010 року становить 16822,69 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 10009,83 грн., несплачені відсотки за користування кредитом - 5140,07 грн., плата за пропуск платежів - 1672,70 грн., яку просить стягнути солідарно з відповідачів.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» за кредитним договором №96Б/07-9 від 28 серпня 2007 року заборгованість в сумі 16822,69 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 10009,83 грн., несплачені відсотки за користування кредитом - 5140,07 грн., плата за пропуск платежів - 1672,79 грн., а також судовий збір з кожного по 84,11 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного по 60 грн.

06 травня 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду та поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, в обґрунтування заяви про поновлення строку представник заявника ОСОБА_3 . посилається на те, що 11 березня 2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено заочне рішення у справі №2-910/11 за позовом ПАТ «ВіЕйБіБанк» про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 96Б/07-9 від 28 серпня 2007 року. Про дане рішення ОСОБА_2 дізналася, коли наприкінці травня 2019 року її визвали до ДВС м.Бахмут щодо відкриття виконавчого провадження за поданням ДФС. В цей же день її було повідомлено про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище заочним рішенням суду. ОСОБА_2 відразу звернулася з письмовою заявою до канцелярії Артемівського міськрайонного суду Донецької області, де 06 травня 2019 року під розпис отримала вищезазначене заочне рішення суду. В матеріалах справи є розписка про отримання ОСОБА_2 копії заочного рішенні тільки 15 січня 2019 року, а тому вважає, що з цієї дати треба відраховувати строк для звернення з заявою про перегляд заочного рішення суду. З заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року ОСОБА_2 не згодна, оскільки вважає, що не була належним чином повідомлена. Крім того, вважає, що позивач повинен був надати суду докази того, коли він направляв на адресу ОСОБА_2 повідомлення та вимогу про виконання зобов`язання кредитором і коли наступило право банку на пред`явлення вимоги, зазначені питання потрібно було вирішити у судовому засіданні з наданням відзиву або заперечення на позовну заяву. Просила поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року; скасувати заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року у справі 2-910/11 за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про поновлення строку для перегляду заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року у справі №2-910/11. Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 2-910/11 за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

З вказаною ухвалою не погодилася ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , та оскаржила її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при розгляді заяви про поновлення строків для прийняття заяви про перегляд заочного рішення були порушені норми процесуального права, оскільки згідно із статтею 286 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається протягом 15 днів. В даному випадку суд виніс ухвалу про відмову в задоволенні заяви про поновлення строків для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Тобто дана заява повинна була розглянута невідкладно, а не на протязі 25 днів. Крім того, ОСОБА_2 в порушення вимог статті 169 ЦПК України, яка діяла на час розгляду справи, була повідомлена лише раз про час розгляду справи 25 лютого 2011 року. Суд першої інстанції за відсутності відомостей про належне повідомлення відповідачів, провів заочний розгляд справи, позбавивши можливості брати участь у судовому засіданні і надати свої заперечення, внаслідок чого неповно з`ясував обставини справи, що призвело до її неправильного вирішення. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримала копію заочного рішення 28 березня 2011 року, в той час як ОСОБА_2 запевняє, що копію рішення вона не отримувала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою та телефонограмою.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який дії на підставі ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримує.

Представник позивача та відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у поновленні процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року та залишаючи її заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_2 28 березня 2011 року отримала особисто копію заочного рішення Артемівського міськрайонного суду від 11 березня 2011 року, що підтверджується її підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та у неї не було перешкод у строки, визначені ЦПК України подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року позов ПАТ «ВіЕйБіБанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 16822,69 грн. та судові витрати (а.с.32-33).

Згідно супровідного листа від 15 березня 2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області відповідачці ОСОБА_2 за адресою її проживання: АДРЕСА_1 було направлено копію рішення суду від 11 березня 2011 року (а.с.35), яку остання отримала 28 березня 2011 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.36).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із пунктом 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 228 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення заочного рішення суду, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може біти подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Статтею 69 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення рішення суду, передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 123 ЦПК України в редакції на час звернення із заявою про перегляд заочного рішення, передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року (а.с.85).

06 травня 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою, в якій просила поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду від 11 березня 2011 року (а.с.86).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у поновленні строку для звернення із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки відповідачка ОСОБА_2 була обізнана про перебування в провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області вказаної справи (а.с.28), копію заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2011 року ОСОБА_2 отримала 28 березня 2011 року, однак протягом тривалого часу (більш 8 років) відповідачка не зверталася із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Відповідно до пункту 89 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина.

Пунктом 106 вказаних Правил передбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Доводи апеляційної скарги про те, що рекомендоване повідомлення підписане не відповідачкою ОСОБА_2 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки апелянтом не надано належних доказів того, що вказане повідомлення ОСОБА_2 не отримувалося та, що підпис, який на ньому міститься, виконано не відповідачкою.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення строків розгляду заяви про перегляд заочного рішення на правильність висновків суду про відсутність підстав для поновлення строку для перегляду заочного рішення не впливають.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

Г.В. Новікова

Повний текст постанови складено 10 липня 2019 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна