ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3662/18 Номер провадження 22-ц/814/1635/19Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б, Прядкіної О.В.

Розглянула в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави в складі судді Самсонової О.А. від 1 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_9,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2013 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку.

Вказував, що зміна розміру аліментів пов`язана зі змінами в його сімейному житті, оскільки в 2014 році він уклав шлюб з ОСОБА_9 , від шлюбу має малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні одночасно з дружиною, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має самостійного доходу.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 1 квітня 2019 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 серпня 2013 року, з ј частини його заробітку до 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Задоволення позову мотивовано доведеністю позивачем підстав, визначених ст. 192 СК України для зміни розміру стягуваних аліментів в разі зміни матеріального та сімейного стану платника аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема вважає, що наявність на утриманні платника аліментів іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення аліментів.

Окрім того зазначає, що позивач не довів, що його матеріальний стан погіршився, що в свою чергу свідчить про необхідність зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 лютого 2013 року до повноліття дитини 10 листопада ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 11 липня 2014 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (після реєстрації шлюбу має прізвище - ОСОБА_9 ).

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_9 мають сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 23 лютого 2016 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського у правління юстиції).

Зміна сімейного стану та необхідність утримувати малолітнього сина та непрацюючу дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, стали підставою для звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд встановив наявність на утриманні платника аліментів ще однієї малолітньої дитини та дійшов висновку про наявність підстав для застосування норм ч. 1 ст. 192 СК України.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, якого суд дійшов на підставі наданих сторонами доказів та з урахуванням норм сімейного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, вказана норма закону визначає такі самостійні підстави для зміни розміру аліментів, як зміна матеріального стану; зміна сімейного стану; погіршення чи поліпшення здоров`я та інші передбачені законом підстави. Встановлення наявності будь-якої з цих обставин є достатньою підставою для зміни розміру стягуваних аліментів.

Сторонами не заперечується факт зміни сімейного стану ОСОБА_2 після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, а саме - його одруження, народження дитини та перебування на його утриманні сина та непрацюючої дружини.

Джерелом існування вказаної сімї є заробітна плата позивача, середньомісячний розмір якої складає 13723 грн., з яких і відраховується ј частина аліментів на користь відповідача ОСОБА_1

Існування в ОСОБА_2 інших доходів відповідачем по справі не доведено.

На час звернення до суду з даним позовом, на утриманні позивача перебували як малолітній син, так і дружина, яка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На час постановлення судового рішення сину позивача вже виповнилось три роки.

Вірно встановивши обставини по справі та надавши правильну оцінку зібраним доказам, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень ст. 192 СК України та правомірно зменшив розмір аліментів з ј частини до 1/6 частини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання апелянта на те, що позивач не довів зміну свого матеріального стану, не заслуговують на увагу, оскільки зібраними по справі доказами доводиться зміна його сімейного стану, наслідком чого стало народження дитини та необхідність утримувати як сина, так і дружину у зв`язку з її перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином, за рахунок свого доходу у вигляді заробітної плати, позивач як здійснював утримання членів своєї нової сім`ї, так і продовжував сплачувати аліменти на утримання сина від першого шлюбу в розмірі ј частини, що в даному випадку складає в середньому близько 3400 грн., а відтак в розпорядженні самого платника аліментів для забезпечення його матеріального існування, з урахуванням двох утриманців, залишалось дещо більше 10000 грн.

Інші посилання апелянта на те, що вона вимушена нести значно більші витрати на утримання їх спільного з позивачем сина внаслідок його відвідувань спортивних секцій, комп`ютерної малої Академії «Шаг» та оплачувати його санаторно -курортне лікування, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки не стосуються предмету даного спору та можуть бути вирішені у спосіб пред`явлення відповідного позову в прядку ст. 185 СК України.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 1 квітня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 8липня 2019 року.

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.