Справа № 136/376/19
УХВАЛА

іменем України

21 червня 2019 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Кривенко Д.Т.,

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про забезпечення позову у цивільній справі №136/376/19, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «Прилуцьке» звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просив суд забезпечити позов шляхом встановлення заборони передачі у користування 18 земельних ділянок, які разом з іншими складають один земельний масив площею 113,2118 га по договору оренди землі 29.12.2012 року №633, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 .

Заява мотивована тим, що 29.12.2012 року між Липовецькою РДА та ТОВ «Прилуцьке» укладено договір оренди землі №633 (далі - Договір), за умовами якого в оренду передано земельну ділянку, що знаходиться на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області за межами населеного пункту с.Нова Прилука, загальною площею 113,2118 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_19 , строком на 4 роки 364 дні. Вказаний Договір було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за рішенням державного реєстратора від 26.10.2014 року за №16751093.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» відповідачем в 2019 році передано усі земельні ділянки державної власності, розташовані за межами населених пунктів в адміністративних межах Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, у відання останньої. Тобто, новим розпорядником землі по Договору з 2019 року є Староприлуцька сільська рада Липовецького району Вінницької області.

Проте, за наслідками прийняття оспорюваних наказів відповідача на користь 18 фізичних осіб, в період дії Договору фактично один земельний масив площею 113,2118 га незаконно розділено відповідачем на понад 18 окремих земельних ділянок, кожна з яких наразі має окремого власника, який у ході розгляду даного спору має можливість безперешкодно передати свою ділянку в користування іншій особі.

Позивач звернувся до суду із позовом, за яким ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 16.05.2019 року відкрито провадження у цивільній справі №136/376/19 за позовом ТОВ «Прилуцьке», за участю третьої особи Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участю третіх осіб 18 фізичних осіб, про визнання незаконними та скасування наказів відповідача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, зобов`язання поновити запис у Поземельній книзі.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що в подальшому може бути ускладнено виконання судового рішення у даній справі та ефективний захист та поновлення порушених його прав та інтересів, а також суттєво ускладнити чи унеможливити дії нового розпорядника землі по повторному об`єднанню окремих земельних ділянок в один масив загальною площею 113,2118 га для забезпечення реалізації позивачем, як орендарем цієї землі, свого переважного права перед іншими особами на поновлення Договору на новий строк відповідно до наведених вище положень земельного законодавства. Відтак, на думку позивача, існує об`єктивна потреба у забезпеченні позову шляхом встановлення заборони передачі у користування 18 земельних ділянок, які разом з іншими складають один земельний масив площею 113,2118 га по Договору, до моменту набрання рішенням суду по даному спору законної сили.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи в рамках якої подано заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9/2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", пункт 4).

З зазначеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір стосовно незаконності виданих відповідачем наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства 18 фізичним особам, що знаходиться на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, поза межами населеного пункту, а також про затвердження такої технічної документації, у зв`язку із чим позивач просив зобов`язати відповідача поновити запис у Поземельній книзі шляхом внесення відповідних відомостей про вищевказану земельну ділянку.

Суд, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову та його виду дійшов висновку, що вони є не співмірними із заявленими вимогами про визнання наказів відповідача незаконними та їх скасування, оскільки вжиття чи невжиття таких заходів жодним чином не може вплинути на забезпечення реалізації в майбутньому можливого акту правосуддя за наслідками пред`явлених позивачем вимог.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 155, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» про забезпечення позову у цивільній справі № №136/376/19, - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Д.Т. Кривенко