РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/598/19

Провадження № 2/700/283/19

04 липня 2019 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка матеріали цивільної справи №700/598/19, провадження № 2/700/283/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Будищенської сільської ради, Лисянського району, Черкаської областіпро встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Будище, Лисянського району, Черкаської області померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,8322 га, яка розташована на території Будищенської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із померлою до її смерті та користується спадковим майном.

Однак, під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, виявилося, що у правовстановлюючих документах на земельну ділянку, а саме державному акті серії НОМЕР_1 допущено помилку, а саме: власником вказано - ОСОБА_2 , тоді як її прізвище померлої « ОСОБА_2 ». У зв`язку з цим позивач змушена звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище якої зазначено в документі не збігається із ім`ям цієї особи, зазначеним у свідоцтві. Крім того, просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач - представник Будищенської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення у порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Будище, Лисянського району, Черкаської області померла мати позивача - ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 25.05.2005 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8322 га, яка розташована на території Будищенської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації №48 від 12.02.2003 року.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з померлою до її смерті та користується спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Будищенської сільської ради №187 від 20.05.2019 року.

Однак, під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №441/02-31 від 02.03.2019 року, оскільки виявилося, що у правовстановлюючих документах на земельну ділянку, а саме державному акті серії НОМЕР_1 допущено помилку, а саме: власником вказано - ОСОБА_2 , тоді як її прізвище « ОСОБА_2 ».

За таких обставин позивач, як єдиний спадкоємець, який фактично прийняв спадщину, вступивши в управління або володіння спадковим майном, змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З матеріалів справи вбачається, що померла ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно довідки Будищенської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області № 188 від 20.05.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 є одна і та ж особа, яка була постійною жителькою с.Будище , Лисянського району, Черкаської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на вищевикладене необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу - державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 18.04.2003 року на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації №48 від 12.02.2003 року на ім`я ОСОБА_2 - " ОСОБА_2 ", яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідок Будищенської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області №82 від 22.02.2019 року та №187 від 20.05.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала за адресою АДРЕСА_2 разом із своєю донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформаційної довідки Лисянської державної нотаріальної контори №1036/01-16 від 20.06.2019 року єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям).

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 Про судову практику у справах про спадкування при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8322 га у межах Будищенської сільської ради, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації №48 від 12.02.2003 року на ім`я ОСОБА_2 , яка фактично належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259, 264 -266 ЦПК України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданий на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації №48 від 12.02.2003 року на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_3 в порядку спадкування право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8322 га, розташованої на території Будищенської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , яка фактично належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М.Яценко