Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 263/8788/16-ц

провадження № 61-34630св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еркер 77», Житлово-комунальне підприємство «Жилкомплекс», Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2017 року у складі судді Ковтуненка В. О. та рішення Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Попової С. А., Зайцевої С. А., Пономарьової О. М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еркер 77», Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс», Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої залиттям нерухомого майна,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еркер 77» (далі - ОСББ «Еркер 77»), Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» (далі - ЖКП «Жилкомплекс»), Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі - КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства») про відшкодування майнової і моральної шкоди, спричиненої залиттям її власного нежитлового приміщення АДРЕСА_9 , яке сталося 01 липня 2016 року.

Зазначала, що належне їй нежиле приміщення перебуває нижче рамки управління будинку (це приміщення, в якому зібрані всі важливі комунікації будинку для подачі холодної і гарячої води - тепловий пункт) та має загальний вхід з рамкою управління будинку. Ключі від загального входу знаходяться у ЖКП «Жилкомплекс» та ОСББ «Еркер 77».

01 липня 2016 року у її приміщення АДРЕСА_9 почала надходити вода з рамки управління будинку. 02 липня 2016 року приблизно об 11-00 годині її повідомив співробітник ЖКП «Жилкомплекс» про залиття належного їй нежитлового приміщення, що розпочалося 01 липня 2016 року, а через півгодини це повідомлення продублював і голова ОСББ «Еркер 77». Вона одразу звернулась на гарячу лінію до чергового міськради. Зазначає, що коли позивачка прийшла то побачила, що з рамки управління будинку тече вода і стікає в належне їй приміщення. На вулиці знаходилися майстер ЖКП «Жилкомплекс» та голова ОСББ «Еркер 77», які жодних заходів щодо недопущення затоплення приміщення протягом двох діб не вживали. 02 липня 2016 року о 12-30 годині аварійна бригада КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» усунула порив труби у колодязі холодного водопостачання, з якого вода потрапляла в рамку управління, а потім до належного позивачеві приміщення. Аварійна машина приїхала о 19-00 годині та відкачала значну частину води. Частину води (приблизно 5-7 см від підлоги) за допомогою машини відкачати виявилося неможливим, в зв`язку з чим залишки води довелося прибирати вручну. Приміщення було замулене брудом, цей бруд надходив з водою з рамки. Меблі, речі, швейна машинка стояли у воді, був залитий каналізаційно-насосний двигун скидання стічних вод, пошкоджено лінолеум на підлозі, двері перекошені. Вважає, що це солідарна провина відповідачів, яка полягає у халатному відношенні до своїх обов`язків: ОСББ «Еркер 77», як юридичної особи, що прийняла на баланс будинок зі всіма комунікаціями; ЖКП «Жилкомплекс», як такого, що уклав договір із ОСББ на обслуговування будинку; КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», як таке, що повинно було своєчасно усунути причини аварії. Всі ці відповідачі в досудовому порядку відмовились відшкодувати їй спричинену шкоду.

Уточнивши позовні вимоги, просила суд в кінцевій редакції вимог стягнути солідарно з відповідачів з ЖКП «Жилкомплекс» та КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» майнову шкоду у розмірі 11 770 грн, необхідних для відновлювальних робіт приміщення, що визначив експерт ОСОБА_2 у висновку № 16, та 13 086 грн, необхідних для придбання нової аналогічної каналізаційної установки «Грундфос» взамін тієї, що прийшла в повну непридатність через залиття і вже знята з виробництва, а всього 24 856 грн. Також просила компенсувати за рахунок цих же відповідачів в солідарному порядку заподіяну моральну шкоду, оцінену в 2 000 грн, що полягає у душевному стражданні від змушеної зміни життя внаслідок залиття, що потребує від неї додаткових зусиль для відновлення первісного стану. Просила зобов`язати ОСББ «Еркер 77» привести рамку управління будинку (тепловий пункт) відповідно до будівельних норм та правил згідно експертного висновку: призвести примусову вентиляцію, організувати приямок або трап для збору води з подальшим її скиданням у каналізацію, провести герметику і утеплення вводів труб, які заходять до рамки управління будинку через стіну будинку - бо без цього вона не може розпочати ремонт без ризику бути знову затопленою. За наслідками розгляду справи просила відшкодувати за рахунок відповідачів ЖКП «Жилкомплекс» і КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства ВКГ» витрати на проведення експертного дослідження у сумі 3 000 грн, оплату виклику експерта в судове засідання 200 грн, витрати з оплати судового збору, квитанції з відправлення позову і пояснень до суду в розмірі 16 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 22 095,91 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн, витрати на проведення судової експертизи у сумі 3000 грн, витрати на виклик експерта у розмірі 200 грн, судовий збір у сумі 1102,40 грн, а всього 28 095,91 грн. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що залиття сталося через розгерметизацію (зрив муфти) системи центрального холодного водопостачання в колодязі (колекторі) біля будинку АДРЕСА_4 , що знаходиться на балансі і утриманні КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», який, як винувата особа, має відшкодувати завдану залиттям шкоду, розмір якої підтверджено дослідженням спеціаліста в розмірі 11 770 грн, та відшкодувати вартість пошкоджених в залитті частин каналізаційної насосної установки «Грандфос» в розмірі 10 325,91 грн. У зв`язку з доведенням факту спричинення позивачу діями КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» немайнової шкоди, що полягає у душевних стражданнях від змушеного пошкодження майна ОСОБА_1 , суд стягнув заявлену суму вимог в розмірі 2000 грн саме з цього відповідача. Відмовляючи в задоволенні вимог про зобов`язання ОСББ «Еркер 77» привести рамку управління будинку у відповідність з нормами будівництва згідно із експертним дослідженням, суд першої інстанції вказав на відсутність технічної документації для проведення цих дій.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2017 року в частині відшкодування майнової і моральної шкоди, спричиненої залиттям нерухомого майна, скасовано і ухвалено в даній частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до «Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» і Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди, спричиненої залиттям нежитлових приміщень, 22 095,91 грн, з яких: з Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» - 17676, 73 грн; з Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» - 4 419, 18 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, спричиненої залиттям нежитлових приміщень, 2000 грн, з яких: з Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» - 1600 грн; з Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» - 400 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 в порядку компенсації понесених витрат з оплати судового збору 1 102,40 грн, з яких: з Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» - 881, 92 грн; з Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» - 220,48 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 в порядку компенсації понесених витрат на проведення експертного дослідження в сумі 3 000 грн., виклик експерта в судове засідання 200 грн, проведення судової будівельно-технічної експертизи 2 000 грн, а всього - 5 200 грн, з яких: з Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» 4 160 грн; з Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» - 1 040 грн.

В решті рішення залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що зважаючи на те, що головною причиною залиття є зрив муфти системи центрального холодного водопостачання в колодязі на ділянці КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» і цим відповідачем були порушені строки усунення аварії, а супутніми причинами подальшої течії в приміщення позивача стали відсутність герметизації труб в стіні підвалу в тепловому пункті і відсутність там трапа для скидання води, організація чого була у віданні ЖКП «Жилкомплекс», то за доведенням протиправної поведінки цих відповідачів, їх матеріально-правова відповідальність за спричинену шкоду, склад якої доведено, має бути розподілена в частках відповідно до ступеня їхньої вини, з урахуванням положень частини 2 статті 1190 ЦК України: КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» - 80%, ЖКП «Жилкомплекс» - 20%.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ОСББ «Еркер 77» привести рамку управління будинку відповідно до будівельних норм та правил апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції дотримався вимог закону, в достатньому обсязі встановив характер виниклих правовідносин і дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача зобов`язань окресленого характеру.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя та рішення Апеляційного суду Донецької області в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у зобов`язанні ОСББ «Еркер 77» привести рамку управління будинку відповідно до будівельних норм та правил та змінити суму стягнутої матеріальної шкоди з 11 770 грн на 12 148 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не було враховано висновків експертиз та не було з`ясовано яким чином встановлені порушення Державних будівельних норм вплинули на затоплення її власності.

Крім того заявник вказувала, що не було вирішено її позовну вимогу про усунення перешкод у користуванні власністю.

Доводом касаційної скарги було також те, що приймаючи рішення апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що заявник не зверталася до відповідача з приводу приведення теплового пункту у відповідність із будівельними нормами, адже вона не спеціаліст у галузі будування, а про те, що тепловий пункт не відповідає будівельним нормам вона дізналася лише з експертного дослідження від 31 серпня 2016 року.

Касаційну скаргу в частині зміни суми до стягнення з 11770 грн на 12148 грн заявником вмотивовано тим, що тільки після проведення експертизи, призначеної судом, їй стало відомо, що на ремонтні роботи буде потрібно 12148 грн замість 11770 грн заявлених нею у позові.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 червня 2018 року справу № 263/8788/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №692921 від 03 червня 2003 року 2/100 частини нежитлового приміщення Літ. А-4 (приміщення АДРЕСА_9 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 19 лютого 2003 року належать ОСОБА_1 .

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2009 року за ОСОБА_1 визнано право власності на переобладнане нежитлове приміщення АДРЕСА_9 , яке відповідає вимогам будівельних норм та правил.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еркер 77» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15 червня 2016 року за №40571097, юридична адреса: АДРЕСА_7 .

02 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з претензією до КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», про що свідчить штамп про отримання 02 липня 2016 року, з зазначенням, що нею понесені матеріальні збитки, та проханням створити комісію для встановлення розміру шкоди, а також просила відшкодувати збитки у добровільному порядку.

02 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з претензією до ЖКП «Жилкомплекс», про що свідчить відмітка про отримання 02 липня 2016 року за вх.№674 з проханням складання акту залиття.

Згідно із заявою від 05 липня 2016 року ОСОБА_1 зверталась до ЖКП «Жилкомплекс» з заявою про проведення повторного обстеження приміщення № АДРЕСА_7 та вручення акту обстеження, про що свідчить штамп з відміткою про отримання 05 липня 2016 року.

05 липня 2016 року ОСОБА_1 зверталась до КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» з заявою, відповідно до якої просила повідомити: коли та ким було подано заяву про затоплення приміщення по АДРЕСА_4 у період часу з 01 липня 2016 року по 02 липня 2016 року; час усунення аварії у колодязі холодного водопостачання біля будинку АДРЕСА_4 ; коли була проведена відкачка холодної води з належного їй приміщення по АДРЕСА_4 ; чи укладено договір з ОСББ по АДРЕСА_7 на постачання холодної води; на чиєму балансі перебуває колодязь з комунікацією холодної води.

З відповіді КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» від 14 липня 2016 року за вих.№2721 на претензію від 02 липня 2016 року стосовно залиття приміщення, розташованого по АДРЕСА_4 , вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку із відсутністю посилання на докази, що підтверджують факти протиправної поведінки КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», настання шкоди, розміру шкоди, провини КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку між цими фактами, претензія не може бути розглянута. З метою встановлення вищезазначених обставин ОСОБА_1 запропоновано надати доступ працівникам КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до зазначеного у претензії приміщення для складання акту обстеження.

З відповіді КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» від 18 липня 2016 року за №2754 на претензію від 02 липня 2016 року стосовно залиття приміщення, розташованого по АДРЕСА_4 , вбачається, що 02 липня 2016 року працівниками КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» були виконані роботи по зміні муфти діаметром 63 мм на трубі діаметром 63 мм у колодязі біля будинку АДРЕСА_4 .

Згідно з відповіддю КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» від 03 серпня 2016 року за вих.№3052, стосовно залиття приміщення, розташованого по АДРЕСА_4 КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» повідомило ОСОБА_1., що вважають доводи, викладені у претензії, необґрунтованими та документально не підтвердженими.

Згідно з відповіддю ЖКП «Жилкомплекс» від 07 липня 2016 року за вих.№654 на звернення ОСОБА_1 від 05 липня 2016 року щодо затоплення приміщення по АДРЕСА_4 , заявниці роз`яснено, що оскільки між ОСОБА_1 та ЖКП «Жилкомплекс» договірні відношення на предмет обслуговування будинку АДРЕСА_4 ) відсутні, то її звернення не підлягає задоволенню. Також зазначено, що документального підтвердження наявності права власності на нерухоме майно у зазначеному будинку житлове підприємство не має.

З відповіді ЖКП «Жилкомплекс» від 07 липня 2016 року №653 на звернення від 02 липня 2016 року за №77, вбачається, що затоплення підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , відбулось через розгерметизацію (зрив муфти) системи центрального водопостачання на відрізку розташованому у колекторі біля будинку. Зазначений колектор перебуває на балансі КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства». 04 липня 2016 року представники ЖКП «Жилкомплекс» обстежили підвальне приміщення та склали акт.

Згідно з актом від 04 липня 2016 року, складеним комісією ЖКП «Жилкомплекс», 01 липня 2016 року сталося залиття техпідпілля, в якому знаходиться приміщення ОСОБА_1 Приміщення залито сильно. Відкачка води відбулась 02 липня 2016 року о 19:00 годині.

Згідно з актом комісійного обстеження від 27 липня 2016 року, складеним комісією КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», зі слів ОСОБА_1 відбулось залиття зі стіни рамки управління будинку (приміщення зліва при вході).

Згідно з довідкою від 17 жовтня 2016 року №1080, виданою Управлінням житлово-комунального господарства ЖКП «Жилкомплекс», договір «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території» між ЖКП «Жилкомплекс» та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , не укладався.

Згідно з випискою з книги заявок ЖКП «Жилкомплекс», оператором диспетчерської служби прийнято повідомлення про те, що 01 липня 2016 року за адресою по АДРЕСА_8 відсутня холодна вода. Бригада виїхала за зазначеною адресою. При виїзді визначили тиск на воді приблизно 0,6 кг.

06 липня 2016 року КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» повідомив ЖКП «Жилкомплекс», що 03 липня 2016 року за адресою: АДРЕСА_4 , службою з експлуатації та ремонту мереж водопостачання та водовідведення Центрального району було усунуто протікання води.

Суду першої інстанції були надані чеки на проведення робіт, зокрема: товарний чек від 30 серпня 2016 року на суму 3000 гривень за проведення експертного будівельно-технічного дослідження нежитлового приміщення по АДРЕСА_4 , сплачено ОСОБА_1 , прийнято ОСОБА_2 , на якому є відбиток печатки; товарний чек від 19 грудня 2016 року на суму 200 гривень за участь у судовому засіданні у якості спеціаліста сплачено ОСОБА_1 , прийнято ОСОБА_2 , на якому є відбиток печатки; товарний чек від 30 серпня 2016 року за діагностику каналізаційної установки, отримано ПП «Олнайт» у розмірі 200,00 гривень.

Згідно з актом дефектів від 30 серпня 2016 року вих.№423, складеним ПП «Олнайт» при виконанні діагностики на предмет виявлення несправності каналізаційної установки - «Grundfos», туре Sololift+WC-3, model 96176911, code SL-SL01, EN 12050-3 виявлено, що тривале перебування у «затопленому» стані (під водою) призвело до виходу з ладу: плати управління, мікропроцесора, конденсатора, електричного двигуна, контакту реле тиску, установка Sololift2WC-3 знята з виробництва. Вартість вище вказаних комплектуючих та заміна становить порядку 90% вартості нової установки у зв`язку з чим, економічно доцільно рекомендовано замінити на нову насосну установку Sololift2WC-3 вартістю 13 086,00 гривень.

Згідно зі свідоцтвом ТОВ «Грунфос України» ПП «Олнайт» має статус сервісного партнера ТОВ «Грунфос України», свідоцтво дійсне до 31 грудня 2016 року.

З відповіді Маріупольської міської ради від 18 липня 2016 року №К-3303-11-1.1-03.1-03 на звернення від 02 липня 2016 року ОСОБА_1 щодо створення комісії з метою проведення оцінки, пов`язаної з залиттям нежитлового приміщення за адресою по АДРЕСА_4 вбачається, що 01 липня 2016 року спеціалістом ЖКП «Жилкомплекс» було встановлено, що холодна вода у будинку АДРЕСА_4 не подається та наявне протікання води з колодязя, який знаходиться у подвір`ї будинку. Внаслідок аварійної ситуації у вказаному колодязі відбулося залиття техпідпілля будинку, в якому розташоване зазначене нежитлове приміщення. КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» виконані роботи по усуненню аварійної ситуації та викачування води з техпідпілля будинку. Постачання холодної води відновлено 03 липня 2016 року. Спеціалістами ЖКП «Жилкомплекс» 04 липня 2016 року було проведено комісійне обстеження та складено акт про залиття нежитлового приміщення.

Згідно з висновком №16/и експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 31 серпня 2016 року, судовим експертом Новіковим В. С., вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів, необхідних для проведення ремонту з метою усунення пошкоджень приміщення, належного ОСОБА_1 , по АДРЕСА_6 на теперішній час складає 11 770 гривень. Тепловий пункт (рамка управління) системи опалення житлового будинку АДРЕСА_4 не має примусової витяжної вентиляції, а також не має приямку чи трапу для забору води з наступним спрямуванням її до сеті каналізації, що відповідає п.п. 16.19, 16.20 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі». Герметизація і утеплення вводів трубопроводів у зазначеному приміщенні через стіну підвалу не виявлено, що не відповідає п. 4.1.10 «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом №76 ЖКГ України від 17 травня 2005 року.

Проведеною по справі в ході апеляційного перегляду справи судовою будівельно-технічною експертизою (висновок № 10/с від 31 липня 2017р.) встановлено механізм залиття: при аварії на водопроводі (в т.ч. колодязі), який подає воду на будинок АДРЕСА_4 та знаходиться біля цього будинку , вода, напитуючи підземну частину та, рухаючись по підземних лотках, потрапила в тепловий пункт (рамку управління будинком) і як причина цього могла бути відсутньою належна гідроізоляція стіни підвалу та фундаменту, а також відсутність герметизації труб в стіні підвалу. В подальшому вода потрапила через сходини, на які виходить приміщення позивача, розташоване нижче теплового пункту, оскільки тепловий пункт не має трапу для скидання води з наступним спрямуванням її в мережу каналізації.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами частин першої та другої статті 15 ЦПК України 2004 року суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про те, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСББ «Еркер 77» привести рамку управління (тепловий пункт) у відповідність з будівельними нормами і правилами, суд першої інстанції, дотримався вимог закону та в достатньому обсязі встановив характер виниклих правовідносин і дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача зобов`язань окресленого характеру.

Верховний Суд зазначає, що судами було вірно встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еркер 77» є юридичною особою з моменту його реєстрації 15 червня 2016 року. Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку тощо.

За актом від 01 грудня 2016 року багатоквартирний будинок АДРЕСА_4 списаний з балансу ЖКП «Жилкомплекс». З цього часу даний будинок знаходиться на балансі ОСББ «Еркер 77», яке відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, набуває права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

За п. 3 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Еркер 77» до виключної компетенції загальних зборів об`єднання віднесено питання про використання спільного майна, прийняття рішення про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників тощо.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що, в ході розгляду справи судами не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 ставилось перед правлінням об`єднання «Еркер 77» питання про скликання загальних зборів з вирішення питання порядку денного: про реконструкцію (переобладнання) теплового пункту і приведення його до належного будівельного стану (улаштування примусової вентиляції, організації приямку або трапу для збору води з подальшим її скиданням у каналізацію, проведення герметики і утеплення вводів труб, які заходять до рамки управління будинку через стіну будинку). Загальними зборами такого рішення з технічного переобладнання теплового пункту, що мало б супроводжуватись зведенням проектної технічної документації, оплаченої об`єднанням, не приймалось досі.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем не доведено, що ОСББ «Еркер 77» відмовило влаштувати тепловий пункт у відповідності з державними будівельними нормами згідно висновку дослідження спеціаліста

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що у справі не встановлено порушення, не визнання або оспорення прав позивача відповідачем ОСББ «Еркер 77» в даній частині вимог.

Вищенаведеним спростовується доводи касаційної скарги про те, що позовна вимога про зобов`язання ОСББ «Еркер 77» привести рамку управління у відповідність будівельним нормам не була розглянута.

Верховний Суд зазначає, що апеляційний суд дійшов до вірного висновку про те, що у апеляційного суду немає підстав згідно із частиною першою статті 15 ЦК України для покладення на ОСББ обов`язку облаштування теплового пункту у відповідності з державними будівельними нормами в обхід повноважного в цьому питанні рішення загальних зборів об`єднання.

Колегія суддів вказує, що суд апеляційної інстанції також дійшов до обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку не можна віддати перевагу вимогам позивача, як власника залитих приміщень, обґрунтованим частиною другою статті 386 ЦК України щодо запобігання ушкоджень майна в майбутньому.

Водночас колегія суддів зазначає, що жодною з проведених у справі експертиз не було передбачено комплексу заходів для приведення рамки управління будинку (теплового пункту) відповідно до будівельних норм та правил, а тому колегія суддів погоджується також і з висновком судів попередніх інстанцій про те, що відсутність проектно-технічної документації на переобладнання теплового пункту була однією із завад для ухвалення позитивного рішення в цій частині вимог ОСОБА_1

Доводи касаційної скарги та вимоги в частині зміни суму матеріальної шкоди з 11770 грн на 12148 грн колегія суддів відхиляє з огляду на те, що, як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій, в кінцевій редакції позовних вимог позивачем заявлено до стягнення розмір вартості ремонтно-будівельних робіт - 11770 грн, а тому беручи до уваги принцип диспозитивності, закладений в положеннях статей 11, 303 ЦПК України 2004 року, саме такий розмір компенсації майнової шкоди підлягав відшкодуванню позивачеві, на відміну від визначеного експертним висновком розміру - 12148 грн, що перевищував заявлений у позові грошовий вираз обсяг шкоди.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення місцевого суду у нескасованій частині після його апеляційного перегляду та рішення апеляційного суду, оскільки вони, встановивши фактичні обставини справи, ухвалили рішення з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення процесуального права, що відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних рішень без змін.

Інші доводи касаційної скарги спростовуються встановленими судами фактами і обставинами, а також змістом правильно застосованих до спірних правовідносин норм матеріального закону та зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судів, які їх обґрунтовано спростували.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування апеляційним судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2017 року у нескасованій частині після апеляційного перегляду та рішення Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк І. М. Фаловська