Справа № 203/4005/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про виділення в натурі частки домоволодіння, припинення права спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що є власником 60/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що належать їй на підставі договору дарування від 22.06.2017 року. Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння, виготовленого станом на 27.09.2016 року, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розташовано: житлові будинки А -1 , Б-1 , Г-1; В ,Д, Ж ,З - сараї, К - вбиральня, №1-16, І, ІІ, ІІІ - споруди, покриття. Власником 27/100 частин домоволодіння є відповідач ОСОБА_3 Відомості про власника 13/100 частин домоволодіння відсутні. Вона мешкає в будинку Б-1, а відповідач в будинку Г-1. Житлові будинки побудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено окремий житловий будинок разом із спорудами, що знаходяться поруч із ним, який має самостійний вхід. В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивачка просила виділити їй в натурі у домоволодінні АДРЕСА_1 частку в розмірі 60/100 частин вказаного домоволодіння, що складається з: Б-1 житловий будинок; В .Д ,З - сараї (дощаті, оздоблені залізом); К - вбиральня; ІІ - мостіння; 1-16 - огорожа. Решту частини домоволодіння в натурі розподілити між іншими власниками пропорційно до їх участі у спільному майні, припинивши право спільної часткової власності на домоволодіння.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді позов визнав та не заперечував проти його задоволення та виділення позивачці в натурі частини домоволодіння відповідно до її частки та фактичного користування.

Представник територіальної громади в особі Дніпровської міської ради просила прийняти рішення на розсуд суду.

Третя особа - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, явку свого представника за неодноразовими викликами не забезпечило.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що домоволодіння АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці загальною площею 750 кв.м та складається з трьох окремих житлових будинків А-1, Б-1, Г-1, а також господарський будівель та споруд.

Згідно договору дарування, посвідченого 22.06.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. за реєстровим №1947, позивачці ОСОБА_1 на праві власності належать 60/100 частин зазначеного вище домоволодіння, що складається з житлового будинку Б-1, господарських будівель та споруд.

Зокрема, відповідно до технічного паспорту на 60/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , останнє складається з житлового будинку Б -1 , В.Д ,З - сараї (дощаті, оздоблені залізом); К - вбиральня; ІІ - мостіння; 1-16 - огорожа.

В свою чергу відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 31.07.2003 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В. за реєстровим №1-2293, належать 27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складаються з житлового будинку Г-1, господарських будівель та споруд.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та матеріалів витребуваної судом в КП «ДМБТІ» інвентаризаційної справи вбачається, що право власності на житловий будинок А-1 не зареєстроване, останній перебував у користуванні померлого ОСОБА_11 , є побудованим самочинно.

Згідно ч.ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст.356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно ст.363 ЦК України частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

Частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача відповідно до ст.334 цього Кодексу.

Частинами 1,3 ст.364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, ст.15 ЦК України встановлено право кожної особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи наведені положення ЦК України та встановлені судом обставини, якими підтверджується набуття позивачкою на підставі договору дарування права власності на 60/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, відсутність заперечень з боку відповідача, як іншого співвласника домоволодіння, на виділ в натурі позивачці належної їй частки домоволодіння, господарських будівель та споруд, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в частині виділення останній в натурі частки в домоволодінні АДРЕСА_1 розмірі 60/100 частин вказаного домоволодіння, що складається з: Б-1 житловий будинок; В .Д ,З - сараї (дощаті, оздоблені залізом); К - вбиральня; ІІ - мостіння; 1-16 - огорожа.

В частині заявлених позовних вимог щодо виділення решти частини у домоволодінні в натурі та її розподілу між іншими власниками пропорційно до їх частин, а також припинення права спільної часткової власності на домоволодіння, суд враховує, що вказані вимоги позивачкою фактично заявлені в інтересах інших співвласників, за відсутності відповідних повноважень на представництво їх інтересів. При цьому, предметом заявлених ОСОБА_1 позовних вимог є виділ в натурі належної їй частини домоволодіння, а не його поділ між усіма співвласниками.

Відповідач ОСОБА_3 вимог про виділ в натурі належної йому частини домоволодіння не заявляв. Розташований на території домоволодіння житловий будинок А-1 є самочинним будівництвом, власника не має та взагалі не може розглядатись, як об`єкт нерухомості.

Також суд враховує, що відповідно до приписів ч.3 ст.364 ЦК України на підставі даного рішення про виділ позивачці в натурі належної її частки у домоволодінні, право спільної часткової власності на цю частку припиняється та позивачка набуває право власності на виділене їй майно, та таке право на підставі рішення суду підлягає державній реєстрації.

В зв`язку з цим, в задоволенні позовних вимог щодо виділення решти частини у домоволодінні в натурі та її розподілу між іншими власниками пропорційно до їх частин, а також припинення права спільної часткової власності на домоволодіння, в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи характер правовідносин між сторонами та підстави пред`явлення позову, понесені позивачкою судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору, слід покласти на останню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.15,355,356,358,363,364 ЦК України, ст.ст.2,4,5, 10-13,76-81,141,258,259,263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про виділення в натурі частки домоволодіння, припинення права спільної часткової власності - задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в домоволодінні АДРЕСА_1 в натурі частку в розмірі 60/100 частин вказаного домоволодіння, що складається з: Б-1 житловий будинок; В .Д ,З - сараї (дощаті, оздоблені залізом); К - вбиральня; ІІ - мостіння; 1-16 - огорожа.

В іншій частині в задоволення позовних вимог відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Суддя С.Ю. Казак