Провадження № 2/127/4557/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Кметюк Світлани Анатоліївни про розірвання договору дарування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним. Позов мотивовано тим, що позивач багатодітною матір`ю, та має 6 дітей, які є вже повнолітніми та проживають окремо. 02 листопада 2017 року між позивачем та її сином ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , власницею якої була позивач. Проте укладаючи даний договір позивач мала на меті не відчужувати квартиру та позбавляти себе права власності на неї безоплатно, а домовлялась зі своїм сином ОСОБА_2 , що він буде доглядати позивача до її смерті, надавати допомогу як у натуральній формі так і в грошовій формі на її прожиття, лікування, оплату комунальних послуг утримання та ремонт квартири, придбання продуктів харчування, одягу та інших речей домашнього вжитку, що він і обіцяв. Позивач не хотіла, щоб відповідач платив за квартиру, він же її син, проте вона хотіла отримувати житло, забезпечення та догляд до її смерті. Тобто позивач помилялась щодо правої природи договору дарування та щодо прав та обов`язків, які виникають на підставі такого договору, що є підставою для визнання договору недійсним як такого, що суперечить волевиявленню особи і не відповідає його внутрішній волі, відповідно до вимог ч. 3 ст.203,215,4.1 ст.229 ЦК України. Після укладення спірного договору місце реєстрації проживання позивач не змінювала, що свідчить про відсутність у неї наміру позбавляти себе житла. Іншого житла у власності не має, то і підстав позбавити себе за дурно, тобто безоплатно житла не мала. Довірилась сину і не гадала що він може не виконувати своїх обіцянок. Проте після укладення спірного договору, останнім роком між ними почали виникати суперечки і відповідач повідомив, що позивач не власник свого житла оскільки квартиру подарила, тобто передала йому у власність безоплатно без жодних його зобов`язань щодо неї. Просить визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який укладено 02 листопада 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., недійсним.

Ухвалою суду від 31.10.2018року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

20.11.2018 року позивач надала суду змінену позовну заяву, згідно якої просила розірвати договір дарування квартири АДРЕСА_1 укладений 02.11.2017року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року задоволено клопотання про врегулювання спору за участю судді. Провадження по справі зупинено.

23.01.2019року ухвалою суду припинено врегулювання спору за участю судді та поновлено провадження по справі. Справу передано на розгляд іншому судді, в порядку визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 25.01.2019 року прийнято справу до свого розгляду та призначено підготовче засідання.

20.02.2019 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи приватного нотаріуса ВМНО ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 18.04.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Вдовцова Л.К. позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, однак надаючи пояснення в іншому судовому засідання заперечувала щодо задоволення позову.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила суду, що є давньою знайомою Позивача. Зі слів Позивача знає, що остання подарувала квартиру сину ОСОБА_6 , а він мав Позивача доглядати і пообіцяв купити їй квартиру. У нотаріуса присутньою не була.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила суду, що є давньою подругою Позивача. Обізнана, що Позивач подарувала квартиру сину, а зараз проживає в однокімнатній квартирі окремо. У нотаріуса присутньою не була.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила суду, що є дружиною Відповідача. Обізнана про те, що позивач подарувала квартиру згідно договору дарування оформленого у нотаріуса її чоловіку ОСОБА_2 Стверджувала, що ніяких домовленостей про утримання Позивача та купівлі їй іншого житла не було. Вказувала, що в квартирі проведено ремонт і тривають ремонтні роботи. Звертала увагу суду на те, що Позивач добровільно переїхала в надану їй квартиру і лише після того, як дізналася, що квартира записана не на ОСОБА_9 , а на неї почалися скандали і розмови про розірвання договору дарування. У нотаріуса присутньою була, однак підпис документів відбувався без неї.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила суду, що є донькою Позивачу та сестрою Відповідачу. Вказувала, що Позивач пропонувала їй подарувати квартиру в обмін на її будинок, однак вона відмовилася. Обізнана, що Позивач подарувала квартиру Відповідачу. У нотаріуса присутньою не була.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила суду, що є донькою Позивачу та сестрою Відповідачу. Вказувала, що обізнана про те, що Позивач подарувала квартиру Відповідачу, однак він мав останню утримувати і забезпечити її житлом. Підтвердила той факт, що Відповідач придбав їй кімнату в гуртожитку. Обізнана, що Позивач проживає наразі в окремій квартирі, однак вказує, що квартира яку Позивач подарувала складалася із трьох кімнат, а Позивач зараз проживає в однокімнатній квартирі. У нотаріуса присутньою не була.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив суду, що є знайомим Позивача. Зі слів невістки ОСОБА_11 знає, що Позивач подарувала квартиру Відповідачу, однак вважає цей дарунок не рівнозначним, так як остання нічого за свій дарунок не отримала. У нотаріуса присутнім не був.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановленого, що згідно свідоцтва про право власності від 10.01.2005 року м АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 ради посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно довідки про склад сім`ї станом на 31.10.2007 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13

02.11.2017 року між ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А.

Одночасно з укладенням договору дарування квартири ОСОБА_3 підписала заяву про те, що вона стверджує той факт в квартирі АДРЕСА_1 будь які самочинні переобладнання, перепланування, добудови, перебудови, реконструкції, не здійснювались.

Відповідно до заяви на ім`я нотаріуса ОСОБА_4 , ОСОБА_3 стверджує той факт, що квартира є її особистою приватною власністю, на момент набуття у власність майна у зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 85,2 кв. м.

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно характеристики на ОСОБА_2 він за місцем проживання характеризується позитивно. Скарг чи заяв до ОСББ «Добродім 10» не надходило. Мешканці будинку претензій до ОСОБА_2 не мають.

Згідно характеристики на ОСОБА_3 вбачається що на даний час вона за адресою: АДРЕСА_3 не проживає. За час проживання скарг та заяв на неї не надходило. В організаційних питаннях по ОСББ часто створювала конфліктні ситуації та скандали.

Відповідно до інформації з Вінницької обласної психоневрологічної лікарні та Вінницького обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_2 на обліку у них не перебуває.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 627, 628 ЦК України).

За приписами ст. ст. 717,719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність; договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо), - є прийняттям дарунка (ч. ч. 1, 4 ст. 722 ЦК України).

Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Таким чином, обов`язковою юридично значущою ознакою договору дарування є його безоплатність, тобто відсутність у обдаровуваного обов`язку вчинити на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру.

Позивачем заявлено вимогу про розірвання договору дарування з мотивів перешкоджання та позбавлення його права користуватися дарунком (квартирою), також тим, що позивач вважала, що укладає інший вид договору, істотним порушенням умов договору, відсутності волевиявлення позивача та недотримання відповідачем домовленості про збереження права користування квартирою, придбання іншого житла позивачу й пожиттєвого утримання останньої.

Проте указане не є підставою для розірвання договору дарування.

Відповідно до ст. 727 ЦК України - дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров`я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей.

Якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування.

Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.

Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена.

Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією ( стаття 129 Конституції України).

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів та не доведено жодним чином будь яких вищевказаних обставин, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно договору про надання правничої допомоги, укладеного між АО "Правові цінності" в особі адвоката Соляр Т.В. та Корнівського М.В., ордеру від 13.11.2018року, копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, адвокат представляла інтереси відповідача у даній справі, сума гонорару - 5 000 грн. (п. 6.1 договору).

Про орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу відповідач зазначив у відзиві на позов, розрахунок вартості адвокатських послуг наданий представником відповідача в судовому засіданні 11.06.2019 року.

Згідно меморіального ордеру від 14.11.2018 року, відповідач ОСОБА_2 сплатив на користь АО "Правові цінності" згідно договору суму в розмірі 5 000 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 5000,00грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 22.10.2018року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову вжитих вище вказаною ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Кметюк Світлани Анатоліївни про розірвання договору дарування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000,00 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018року, у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 26.06.2019року.

ОСОБА_14 , АДРЕСА_3 , ІПН немає, паспорт НОМЕР_1

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 .

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Кметюк Світлана Анатоліївна, АДРЕСА_4 . АДРЕСА_2 36.

Суддя: