Справа № 639/4205/19
Провадження № 2/639/1547/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В. В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ансу», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ансу», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вищезазначену цивільну справу необхідно передати до іншого суду у зв`язку з наступним.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить суд:

Визнати незаконними та скасувати договори про відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/1422/82/89715 від 29.06.2017 року та договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 014/1422/82/89715/1 від 30.06.2017 року укладених між: Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк», Публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ансу», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ансу» та ОСОБА_2 .

Тобто, з матеріалів позовної заяви вбачається, що одним з предметів позову є спір щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність це особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Підставою для визначення підсудності позовної заяви відповідному суду є висновок суду за наслідками попереднього правового аналізу змісту позовної заяви.

Так, для визначення підсудності позовної заяви відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України є наявність заявлених позивачем вимог, які б стосувались нерухомого майна.

У пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2017 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила статті про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Таким чином, спори, що пов`язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, повинні пред`являються до суду за місцезнаходженням майна.

Оскільки предметом заявленого позивачем позову є зокрема визнання незаконним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки№ 014/1422/82/89715/1 від 30.06.2017 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , то суд приходить до висновку про те, що цивільно-правовий спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України має розглядатися за правилами виключної підсудності місцевим судом, юрисдикція якого поширюється на територію, на якій розташоване вказане нерухоме майно.

Відповідно до адміністративно-територіального розподілу АДРЕСА_2 Харкова, будинок АДРЕСА_3 знаходиться на території Індустріального району м. Харкова, що відноситься до юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Харкова і передає її для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за місцезнаходженням нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 30, 31 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 639/4205/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ансу», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки - передати для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 26.06.2019 року.

Суддя В.В. Труханович