Єдиний унікальний номер 227/1684/19 Номер провадження 22-ц/804/2757/19
Номер провадження 22-ц/804/2757/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Макєєва Олександра Володимировича на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 серпня 2019 року (ухваленого під головуванням судді Левченка А.М.) у цивільній справі №227/1684/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування посилалася на те, що 20 травня 2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно мешкає з нею, знаходиться на повному забезпеченні та навчається на 2-му курсі денного відділення в Білозерському професійному гірничому ліцеї. Термін навчання з 01.09.2017 року по 15.02.2021 року. Відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею 23 років.

У зв`язку із навчанням, повнолітній ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги.

Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти на навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23-х років.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 15 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити оскаржуване рішення та задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що дружина відповідача ОСОБА_5 є інвалідом третьої групи, яка є робочою, також вона отримує пенсію за інвалідністю, сума якої з січня 2019 року по червень 2019 року складає 11392, 17 гривень.

Також судом не надано оцінки тому, що відповідач має стабільний дохід у вигляді пенсії та регресних виплат, щомісячний дохід відповідача з червня 2019 року становить 23500 гривень на місяць. Згідно довідки об`єднаного управління ПФУ пенсія ОСОБА_1 до червня 2019 року була нижчою оскільки вираховувалась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 50%. Таким чином, на даний час доходів відповідача достатньо для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Катранжи Д.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін, так як воно є законним та обґрунтованим.

Суд першої інстанції врахував всі обставини, а на підтвердження доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не надано жодних доказів.

В судове засідання сторони не з`явилися, позивач ОСОБА_1 її представник адвокат Макєєв О.В. надав заяву про слухання справи у його відсутність та відсутність позивачки. Відповідач ОСОБА_1 надав заяву про слухання справи у його відсутність. Про дату час і місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином,про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм повісток (а.с.144-148).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно довідки Білозерського професійного гірничого ліцею від 11.04.2019 року №191 ОСОБА_2 навчається на денному відділенні в Білозерському професійному гірничому ліцеї з 01.09.2017 року та отримує стипендію і за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року нараховано 3199,53 грн.. Передбачуваний термін закінчення навчання 15 лютого 2021 року.

Позивач отримує соціальні виплати з січня по червень 2019 року в сумі 5160 грн..

Згідно довідки Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Смирновим О.В. на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 сплачено аліменти за період з січня по червень 2019 року сумі 54974,03 грн..

За інформацією Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за вих. № 1786/02 від 15.07.2019 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Добропільському об`єднаному управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком, загальна сума нарахувань за період з січня 2019 року по червень 2019 року склала 39 724,57 грн. Крім того, відповідач ОСОБА_1 одержує страхові виплати у зв`язку із трудовим каліцтвом, загальна сума яких за період з січня 2019 року по червень 2019 року склала 82 761,56 грн.. Відповідно до виписки із медичної карти він є інвалідом 3 групи з

втратою професійної працездатності в 65%, потребує реабілітаційні міроприємства в вигляді відновлювального лікування 1-2 рази на рік та щорічного санаторно- курортного лікування.

25.05.2019 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , про що Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 62 від 25.05.2019 року.

Дружина відповідача ОСОБА_5 має третю групу інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням (довідка Міжрайонної МСЕК м. Покровська серії 12ААБ № 050362 від 21.03.2018 року) та на даний час не працює, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 . ОСОБА_5 перебуває на обліку в Добропільському об`єднаному управлінні ПФУ і отримує пенсію по інвалідності, сума нарахувань за період з січня 2019 року по червень 2019 року склала 11 392,17 грн.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За змістом ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

За змістом ст.77,78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції, встановивши обставини у справі та дослідивши надані сторонами докази на їх підтвердження, дійшов обґрунтованого висновку про те, що згідно з вимогами чинного законодавства ОСОБА_1 як батько ОСОБА_3 зобов`язаний утримувати свого сина, який продовжує навчання та спроможний утримувати повнолітнього сина сторін у зв`язку із продовженням ним навчання.

Отже, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, встановивши, що ОСОБА_2 навчається на денному відділенні в Білозерському професійному гірничому ліцеї та потребує витрат у зв`язку з навчанням, а відповідач, як батько повнолітнього сина зобов`язаний його матеріально утримувати та взмозі надавати матеріальну допомогу, дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, судом першої інстанції взято до уваги підтверджені доказами у справі заперечення представника відповідача щодо позову та враховано, що обов`язок надавати допомогу повнолітній дитині яка навчається покладається на обох батьків, син є повнолітнім та отримує стипендію. Відповідач є інвалідом 3 групи із втратою працездатності в 65% та потребує додаткових витрат на своє лікування, що його дружина має інвалідність 3 групи та також потребує лікування. За таких обставин, з урахуванням стану здоров`я та майнового становища сторін, потреби повнолітньої дитини в одержанні аліментів, можливості у відповідача надавати таку допомогу, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки доходу щомісячно протягом навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

Такий висновок суду є правильним.

Доводи про те, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти в розмірі ? частки доходу не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки позивачем не надано обгрунтувань такого розміру та доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі.

Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи про те,що відповідач має дохід та може сплачувати аліменти в розмірі ? частини,не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його зміни не має.

Таким чином, аргументи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, які тягнуть скасування рішення суду першої інстанції, що в свою чергу, згідно ст.375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, то питання щодо розподілу судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Макєєва Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду від 15 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: