ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року

м. Харків

справа № 645/1506/18

провадження № 22-ц/818/3199/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова 12 квітня 2019 року, ухвалене Бабковою Т.В., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований тим, що 16 вересня 2017 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW 520, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по пр. Льва Ландау біля будинку № 171 на перехресті вул. Олімпійська та пр. Льва Ландау, не обрав безпечної дистанції руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. За кермом автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , знаходився батько позивача, ОСОБА_4 Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав чисельні механічні пошкодження. Так, згідно висновкам, викладеним у звіті №365/2017 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 27 жовтня 2017 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП, без врахування втрати товарної вартості, складає 29 993,96грн.; втрата товарної вартості - 10 282,75 грн.; матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП, з врахуванням втрати товарної вартості, складає 40 276,71 грн., вартість проведення автотоварознавчого дослідження - 1000 грн. Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ СК «Країна». Наприкінці лютого, на підставі звернення позивача, страховою компанією було частково відшкодовано матеріальний збиток, завданий власникові Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП. Сума страхового відшкодування була виплачена страховою компанією за вирахуванням суми франшизи у розмірі 510 грн. та суми втрати товарної вартості у розмірі 10 282,75 грн. Крім того, внаслідок протиправної поведінки відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 5000 грн. Моральні та фізичні страждання полягали у тому, що в результаті ДТП він переніс переляк та сильні душевні страждання за здоров`я батька; вимушений був терпіти незручності та нервувати через те, що деякий час він не міг користуватися автомобілем; пояснювати причини пошкодження автомобілю; витрачати особистий час для організації на проведення ремонту автомобіля, відвідування суду, збирання документів; відшукування коштів для оплати ремонтних робіт; терпіти приниження під час звернень до відповідача з вимогою відшкодувати шкоду. Вказані обставини негативно впливали на стан його здоров`я, призвели до погіршення нервового стану та напружених стосунків у родині.

З урахуванням останніх уточнень просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, завдану власнику автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з врахуванням втрати товарної вартості у розмірі 10282,75 грн. та суми франшизи у розмірі 510 грн.; моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2466,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3083,50 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції заявлені вимоги, з урахуванням останніх уточнень, підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 проти позову заперечував з підстав, та просив відмовити у його задоволенні.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 12 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в зв`язку зі втратою товарної вартості транспортного засобу, у розмірі 10282,75грн., суму франшизи у розмірі 510грн., моральну шкоду у розмірі 3000грн., судовий збір у розмірі 1762грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2692,82грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме стягнути з нього на користь позивача суму франшизи 510грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, судом не визначено коло осіб, які беруть участь у справі, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПАТ «СК «Країна», яка на його думка повинна була бути залучена до участі у справі.

Також зазначає, що страхова компанія повинна була бути виплати всю суму завданої шкоди, в т.ч. у вигляді втрати товарної вартості, в межах суми страхового відшкодування 100000грн. У випадку якщо сума шкоди перевищувала б суму страхового відшкодування, то ним було б сплачено різницю між сумою страхового відшкодування та завданою ним шкодою.

Крім того, позивачем не доведено, що окремі складники КТЗ у разі їх заміни погіршать зовнішній вигляд КТЗ.

Що стосується стягнення моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу, то позовні вимоги позивачем в цій частині не доведені.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у вигляді товарної вартості в розмірі 10282,75грн. та франшизи у розмірі 510грн., суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що обов`язок по відшкодуванню потерпілому майнової шкоди у вигляді втрати товарної вартості та розміру франшизи покладається саме на винну особу.

Що стосується моральної шкоди, то суд дійшов до переконання, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода на суму в розмірі 3000грн., що відповідає вимогам ст.22 ЦК України.

Дані про понесення позивачем витрат на отримання правової допомоги підтверджені належними та допустимими доказами на загальну суму 3083,50грн.. Разом з тим, оскільки позовні вимоги задовольняються частково, то судові витрати, в т.ч. витрати на надання правової допомоги підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 2692,82 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 16 вересня 2017 року о 12 год. 15 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW 520, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по пр. Льва Ландау біля будинку № 171 на перехресті вул. Олімпійська та пр. Льва Ландау, не обрав безпечної дистанції руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником пошкодженого транспортного Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Під час ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав значні механічні пошкодження.

Відповідно до звіту № 365/2017 дослідження спеціаліста - автотоварознавця, складеного 27 жовтня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП, без врахування втрати товарної вартості, складає 29 993,96 грн.; втрата товарної вартості - 10 282,75 грн.; матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП, з врахуванням втрати товарної вартості, складає 40 276,71 грн.

Вартість проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1000 грн., що підтверджується квитанцією № 262522 від 16.10.2017 року, було відшкодовано ПАТ «СК «Країна».

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , застрахована у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове державне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) від 01.07.2004 року № 1961 -VІ, в ПАТ «СК «Країна», що підтверджується полісом № АМ/0910853 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; страхова сума (ліміт відповідальності) - 100000грн. за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи становить 510грн.

Згідно вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).

Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.9.1. ст.9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до положень п.12.1 ст.12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону передбачено, що уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, відповідно до п.32.7. ст.32 Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

З листа ПАТ СК «Країна» від 18.07.2018 року за № 6549 вбачається, що керуючись ст. ст. 12, 22, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи результати, викладені у Звіті, розмір страхового відшкодування був розрахований наступним чином: 29 993,96 грн. - 510 грн. - 4001,94 = 25 482,02 грн., де 29 993,96 грн. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно Звіту № 365/2017; 510 грн. - розмір франшизи за полісом АМ/0910853; 4001,94 грн. - сума податку на додану вартість. Також позивачу було відшкодовано витрати на виготовлення Звіту № 365/2017 у розмірі 1000 грн. 19 лютого 2018 року ПАТ «СК «Країна» відповідно до Заяви на виплату страхового відшкодування позивачу було виплачено 26 482,02 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що поміж іншого йому було завдано шкоду у вигляді втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 10 792,75грн. та франшизи в розмірі 510грн., яку повинен відшкодувати відповідач.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листоопада 2003 року за №1074/5/2092 (надалі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або працездатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Як вбачається із звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавча, наданий для дослідження автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 має пошкодження, для усунення яких потрібний відновлювальний ремонт обсягом, наведеним в калькуляції (див. Додаток до звіту №365).

Згідно вказаної калькуляції передбачена необхідність у фарбуванні окремим частин КТЗ, зокрема: заднього бамперу, відвій щит л бампера, ліва захисна накладка заднього бампера, аплікатор та ін.

Отже, у складеному звіті зазначено про необхідність заміни окремих складників КТЗ, їх фарбування, відновлювального фарбування інших деталей, а також указано величину втрати товарної вартості транспортного засобу в розмірі 10282,75грн.

Посилання апелянта, що зазначений звіт не відповідає вимогам закону, колегією суддів не приймаються.

Статтею 75 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Разом з тим, будь-яких доказів на спростування зазначеного звіту відповідачем, ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду надано не було.

Більш того, як свідчать матеріали справи за клопотання відповідача у судів першої інстанції призначалася судова автотоварознавча експертиза, проведення якої було доручено Харківському науково-експертному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

15 лютого 2019 року на адресу суду з Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов лист, з якого вбачається, що експертиза № 26257 знята з виконання. В судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 пояснив, що від оплати послуг експерту та відповідно проведення по справі експертизи відповідач відмовився.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в зв`язку зі втратою товарної вартості транспортного засобу, у розмірі 10282 грн. 75 коп. та суму франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп.

Що стосується рішення суду про стягнення моральної шкоди, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині частково.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.п.3, 9 постанови від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити відповідні мотиви.

З урахування викладених обставин суд обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000грн., оскіьки такий розмір є достатнім та доведеним, враховує принцип розумності і справедливості, що повністю відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України, а також роз`ясненням, даним в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Щодо витрат на правову допомогу, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про пропорційне стягнення від задоволених вимог.

Згідно ст.15, 133, 137 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Дані про понесення позивачем витрат на отримання правової допомоги підтверджені договором про надання правової допомоги від 28.04.2018 року з адвокатом Зольніковою В.О. та квитанцією прибуткового касового ордеру на суму 3083,50 грн. Складові вказаних витрат відповідають вартості наданої позивачеві юридичної консультації у розмірі 440,50 грн., опрацювання законодавчої бази та судової практики - 1321,50 грн., підготовка позовних матеріалів - 1321,50 грн.

З врахуванням розміру задоволених позовних вимог на суму 13 792,75 грн. з заявлених в позові 15 792,75 грн., суд обґрунтовано стягнув з відповідача витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 2692,82 грн.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення, яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова 12 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 листопада 2019 року

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко