П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 758/9389/16-ц

провадження № 61-17169 св 18

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М. (суддя-доповідач),

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник (боржник)- ОСОБА_1 ,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна контора «Житлоексплуатація»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільского районного суду м. Києва від 3 січня 2017 року в складі судді Богінкевич С. М. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Мазурик О. Ф., Махлай Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

22 серпня 2016 року Подільським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлово-експлуатаційна контора «Житлоексплуатація» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2014 року до 25 липня 2016 року в розмірі 11593,92 грн, інфляційних втрат за період з 22 вересня 2014 року до 26 липня 2016 року в розмірі 2564,67 грн, 3% річних за період з 22 вересня 2014 року до 26 липня 2016 року в розмірі 340,00 грн, а всього в розмірі 14498,59 грн та судового збору у розмірі 689,00 грн.

29 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування цього судового наказу, посилаючись на відсутність заборгованості.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року,заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 22 серпня 2016 року за заявою ТОВ «ЖЕК «Житлоексплуатація» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, 3% річних залишено без розгляду.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що копію вказаного судового наказу ОСОБА_1 отримала 07 листопада 2016 року, а із завою про скасування судового наказу вона звернулася до суду лише 29 грудня 2016 року, тобто з пропуском процесуального строку визначеного частиною першою статті 105 ЦПК України 2004 року, чого не заперечувала ні в заяві про скасування судового наказу, ні в поданій апеляційній скарзі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільского районного суду м. Києва від 3 січня 2017 року в складі судді Богінкевич С. М. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року й розглянути справу по суті та скасувати судовий наказ.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу №758/9389/16-ц з Подільського районного суду м. Києва.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що в неї відсутні боргові зобов`язання перед заявником, оскільки вона повністю сплатила суму боргу 19 липня 2016 року; зазначила, що копію судового наказу отримала лише 07 листопада 2016 року, однак до суду звернулась із заявою про скасування вказаного судового наказу лише у грудні 2016 року через відсутність юридичного досвіду та у зв`язку із активною волонтерською діяльністю щодо допомоги воїнам АТО на Сході України.

Доводи інших учасників справи

Заперечень на касаційну скаргу від інших учасників не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що 22 серпня 2016 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлово-експлуатаційна контора «Житлоексплуатація» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2014 року до 25 липня 2016 року у розмірі 11593,92 грн, інфляційних втрат за період з 22 вересня 2014 року до 26 липня 2016 року в розмірі 2564,67 грн, 3% річних за період з 22 вересня 2014 року до 26 липня 2016 року в розмірі 340,00 грн, а всього в розмірі 14498,59 грн та судового збору у розмірі 689,00 грн.

Копію вказаного судового наказу ОСОБА_1 отримала 07 листопада 2016 року.

Із завою про скасування цього судового наказу вона звернулася до суду 29 грудня 2016 року.

Суди також установили, що матеріали справи не містять клопотання ОСОБА_1 про поновлення їй строку для подання заяви про скасування судового наказу від 22 серпня 2016 року. Посилань щодо причин пропуску такого строку та підстав для його поновлення не було зазначено боржником і в поданій до суду першої інстанції заяві.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 105 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень (далі - ЦПК України 2004 року), боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно із частиною другою статті 105-1 ЦПК України 2004 року заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Копію судового наказу заявниця отримала 7 листопада 2016 року, що нею не заперечувалось.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що за наявності в матеріалах справи даних про отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджено факт надсилання боржнику винесеного у справі судового наказу та отримання його, і відсутності клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, ця заява підлягає залишенню без розгляду.

Наведені ОСОБА_1 у касаційній скарзі доводи стосуються незгоди із судовим наказом по суті, що не є предметом касаційного перегляду.

Передбачених частиною третьою статті 400 ЦПК України підстав для виходу за межі доводів та вимог касаційної скарги Верховним судом не встановлено.

Згідно із частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 141, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Сімоненко

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик