РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/1731/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/712/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Красовський О.О.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення 06.03.2019

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

секретар судового засідання : Тхоревський С.О.,

з участю: представник апелянта адвокат Петришин А.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до релігійної громади Благовіщення Пресвятої Діви Марії римо-католицької церкви Луцької дієцезії, Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління Держземагенства у Рівненському районі Рівненської області про визнання незаконними та скасування рішення селищної ради та за зустрічним позовом релігійної громади Благовіщення Пресвятої Діви Марії римо-католицької церкви Луцької дієцезії до ОСОБА_1 , Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління культури і туризму Рівненської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11.06.2015, визнати незаконним та скасувати рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 17 квітня 2013 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування релігійній громаді Благовіщення Пресвятої Діви Марії Римо-католицької церкви Луцької дієцезії земельної ділянки в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області»; визнати незаконним та скасувати рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 27 березня 2015 року про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; зобов`язати Клеванську селищну раду Рівненського району Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим № НОМЕР_1 ; надати їй у власність земельну ділянку площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в межах території Клеванської селищної ради за кадастровим № НОМЕР_1 з місцем розташування смт. Клевань Рівненського району Рівненської області.

Даний позов мотивує тим, що їй чиняться перешкоди у завершенні приватизації вказаної земельної ділянки.

17 червня 2015 року Релігійною громадою Благовіщення Пресвятої діви Марії римо-католицької церкви Луцької дієцезії подано зустрічну позовну заяву про визнання незаконними та скасування рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області №132 від 29.07.2011 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 " та пункт 5 рішення Клеванської селищної ради №157 від 18.10.2011 року "Про внесення змін до рішень Клеванської селищної ради".

Поданий позов обґрунтовує тим, що на час прийняття даних рішень та земельна ділянка, яку позивач має намір отримати у власність для ведення селянського господарства, входила до території пам`ятки архітектури та площі охоронної зони пам`ятки архітектури, користувачем якої є релігійна громада.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до релігійної громади Благовіщення Пресвятої діви Марії римо-католицької церкви Луцької дієцезії, Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору управління Держземагенства у Рівненського району Рівненської області про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради задоволено частково.

Зустрічний позов релігійної громади Благовіщення Пресвятої діви Марії римо-католицької церкви Луцької дієцезії до ОСОБА_1 , Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору управління культури і туризму Рівненської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області № 132 від 29.07.2011 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 " та п.5 рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області № 157 від 18.10.2011 року "Про внесення змін до рішень Клеванської селищної ради".

Визнано незаконним та скасовано рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 17.04.2013 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки релігійній громаді Благовіщення Пресвятої діви Марії римо-католицької церкви Луцької дієцезії в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважає зазначене рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує на порушення розумного строку розгляду справи судом першої інстанції, що призвело до того, що на момент винесення рішення, втратили свою дію як Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 16 липня 2012 року №1158 так і є вже не чинним сам Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства їй у власність.

Вважає, що підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою на час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні, а відсутність кількості голосів для прийняття рішення про затвердження технічної документації про отримання у власність земельної ділянки нічим не обґрунтована.

Вказує, що як вбачається з технічної документації (а.с.29,31) серед землевласників та землекористувачів відсутня релігійна громада Благовіщення Пресвятої діви Марії Луцької дієцезії римо-католицької церкви.

Зазначає, що розробивши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність, вона реалізувала рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області №132 від 29.07.2011 року, таким чином воно вичерпало свою дію і відповідний правовий наслідок прийняття такого рішення вже настав. Основною ознакою такого рішення є те, що його юридичне значення фактично вичерпалося його виконанням і скасувати його без повороту такого рішення некоректно.

За наведеного, просить рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05.03.2019 скасувати частково, в частині первісного позову ОСОБА_1 задовольнити повністю, в частині зустрічного позову релігійної громади Благовіщення Пресвятої діви Марії Луцької дієцезії римо-католицької церкви скасувати повністю, провадження у справі закрити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Клеванська селищна рада, вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Зазначає, що як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 має намір отримати у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку, яка входить до території пам`ятки архітектури, користувачем якої є релігійна громада.

Вказує, що на час прийняття селищною радою оскаржуваних рішень була відсутня затверджена у встановленому порядку науково-проектна документація з визначенням зон охорони пам`яток, меж і режимів користування ареалів історичних населених місць, історико-архітектурних опорних планів.

За наведеного, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Релігійна громада Благовіщення Пресвятої діви Марії Луцької дієцезії римо-католицької церкви та Управління Держземагенства Рівненського району Рівненської області правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник ОСОБА_1 адвокат Петришин А.М. в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи завчасно були повідомлені про час і місце судового засідання, однак до суду не з`явились, тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову релігійної громади судом першої інстанції було зроблено висновок, що оскаржувані рішення Клеванської селищної ради № 132 від 29.07.2011 р. та п.5 рішення № 157 від 18.10.2011 р. порушують права релігійної громади як користувача об`єктом культурної спадщини національного значення та унеможливлюють виконання обов`язків, встановлених Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування рішення селищної ради від 17.04.2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування релігійній громаді земельної ділянки в смт. Клевань, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваного рішення не було прийнято до уваги межі земельної ділянки, на яку претендує релігійна громада, яка згідно проекту землеустрою мала бути передана у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, тобто не була вільною.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія судів апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що пунктом 1 рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 29 липня 2011 року № 132 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства у власність за рахунок земель запасу громадського призначення по АДРЕСА_1 .

Рішення Клеванської селищної ради від 18 жовтня 2011 року №157 внесено зміни до рішення від 29 липня 2011 року № 132: де в п.1 слова «громадського призначення» замінено словами «сільськогосподарського призначення (рілля)».

29 вересня 2011 року ОСОБА_1 було укладено угоду із ПВППФ «Конвест-проект» на виконання проекту землеустрою цієї земельної ділянки. Згідно протоколу встановлення і погодження меж земельної ділянки, спорів, претензій, зауважень від суміжних землекористувачів і землевласників не надходило.

16 липня 2012 року при проведенні державної експертизи землевпорядної документації рекомендовано прикласти копію генплану забудови, що виконано не було.

На неодноразові звернення ОСОБА_1 до Клеванської селищної ради про затвердження проекту землеустрою 21 грудня 2012 року їй було надано відповідь, що її заява розглянута на засіданні постійної комісії з регулювання земельних відносин, однак рішення не було прийняте у зв`язку з неотриманням необхідної більшості голосів на підтримку пропозиції, яка згідно Регламенту вважається відхиленою.

17 квітня 2013 року п.1 рішення Клеванської селищної ради № 401 надано дозвіл релігійній громаді Благовіщення Пресвятої діви Марії римо-католицької церкви Луцької дієцезії на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки орієнтовною площею 0,5705 га для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій за рахунок земель історико-культурного призначення, які перебували у користуванні релігійної громади по АДРЕСА_2 , в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області.

27 березня 2015 року Клеванською селищною радою відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в межах території Клеванської селищної ради за кадастровим № НОМЕР_1 з місцем розташування смт. Клевань Рівненського району Рівненської області у зв`язку з відсутністю погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Релігійна громада Благовіщення Пресвятої діви Марії римо-католицької церкви Луцької дієцезії є користувачем пам`ятки архітектури національного значення, і це право користування набуто відповідно до рішення виконкому Ровенської обласної ради народних депутатів № 200 від 29.10.1991 р., яке є правовстановлювальним документом.

Як вбачається з паспорту об`єкта культурної спадщини, площа території пам`ятки становить 0,56га, площа охоронної зони - 0,88га, площа регулювання забудови - 6,32га. Визначення меж охоронної зони було розроблено в 1989 році Львівським філіалом інституту «Укрпроектреставрація», на сьогодні - ДП Інститут «Укрзахідпроектреставрація», проектна документація зберігається в науково-технічному архіві інституту.

Відповідно до висновку наукової археологічної експертизи земельної ділянки № 1867/1 від 15.06.2012 року земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_1 , відноситься до земель історико-культурного призначення.

Згідно ч.1 ст.53, п."в" ч.4 ст. 83 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі) і така категорія земель не може передаватися у приватну власність.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з метою забезпечення охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі об`єкти історико-культурної спадщини, на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документи) розробляється план зонування території.

Згідно ст. 24 цього Закону документація із землеустрою розробляється з урахуванням положень плану зонування, затвердженого відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність або користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

На час прийняття селищною радою оскаржуваних релігійною громадою рішень була відсутня затверджена у встановленому порядку науково-проектна документація з визначення зон охорони пам`яток, меж і режимів користування ареалів історичних населених місць, історико-архітектурних опорних планів, що не заперечується Клеванською селищною радою та вбачається з листів від 25.05.2016 року за № 238- 03/02-16 за підписом в.о. начальника відділу культури та туризму Рівненської райдержадміністрації, від 05.06.2013 р. за підписом заступника голови Рівненської облдержадміністрації, № 200 за підписом начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рівненської райдержадміністрації, за підписом начальника управління культури та туризму Рівненської облдержадміністрації на № 911/341.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку, що земельна ділянка, яку ОСОБА_1 зацікавлена отримати у власність для ведення особистого селянського господарства, не могла бути їй передана з урахуванням застережень та приписів ЗК України та Закону України «Про охорону культурної спадщини», тому Клеванська селищна рада правомірно прийняла рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою, а відтак обґрунтовано суд першої інстанції скасував рішення про надання такого дозволу на розроблення проекту землеустрою, який є незаконним з моменту його ухвалення.

Обґрунтовано місцевим судом позов ОСОБА_1 задоволено в частині визнання недійсним та скасування рішення Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 17.04.2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування релігійній громаді земельної ділянки в смт. Клевань. При ухваленні зазначеного рішення № 401 селищною радою не було взято до уваги, що в межі земельної ділянки, на яку претендує релігійна громада, входить земельна ділянка, яка згідно проекту землеустрою мала бути передана у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, а тому у селищної ради не було підстав для прийняття оскаржуваного рішення, оскільки ця земельна ділянка не була вільною.

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна оцінка судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 липня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків