РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (надалі - ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся АТ КБ «Приватбанк» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути на свою користь заборгованість у розмірі 15864,23 грн. за кредитним договором б/н від 20 лютого 2006 року, а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн.В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 20 лютого 2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, станом на 16 серпня 2018 року відповідач має заборгованість у сумі 15864 грн. 23 коп., яка складається з наступного: 6500,36 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 8203,74 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 731,63 грн. - штраф (процентна складова). До теперішнього часу відповідач ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 20 лютого 2006 року у добровільному порядку не погасив, тому позивач АТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою Василівського районного суду від 05 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити за підставам, викладеними в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача адвокат Ларченко Ю.О. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача, проти позову заперечує, просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Позивачем зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 20 лютого 2006 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Кредитний договір укладено шляхом підписання заяви позичальника від 20 лютого 2006 року, у якій указано, що позичальник надав згоду на те, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, станом на 16 серпня 2018 року відповідач має заборгованість у сумі 15864 грн. 23 коп., яка складається з наступного: 6500,36 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 8203,74 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 731,63 грн. - штраф (процентна складова).

На обґрунтування позовних вимог надано суду заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 20 лютого 2006 року, яка містить підписи представника ПриватБанку та ОСОБА_1 (а.с.8). Також суду надано Розрахунок заборгованості за договором б/н від 20 лютого 2016 року станом на 31 серпня 2015 року (з 06 березня 2006 року по 31 серпня 2015 року) (а.с.4-5), Розрахунок заборгованості за договором б/н від 20 лютого 2016 року станом на 16 серпня 2018 року (з 01 вересня 2015 року по 16 серпня 2018 року) (а.с.6-7).

Згідно наданих суду розрахунків, що долучені до позовної заяви, станом на 16 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за відсотками у сумі 6500,36 грн., за пенею у сумі 8203,74 грн., загальна заборгованість за наданим кредитом становить 14632,60 грн., заборгованість по штрафам - 1231,36 грн. Розрахунок заборгованості містить стовпець «Заборгованість за наданим кредитом», у якому станом на 16 серпня 2018 року вказана сума 14100,76 грн., яка не співпадає із сумами зазначеними вище.

Із вищевикладеного вбачається, що сам розрахунок та зазначені у позовній заяві суми містять певні розбіжності.

Представником відповідача у відповідності до вимог ст.84 ЦПК України, було заявлено клопотання про витребування у позивача матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 щодо отримання кредиту за спірним кредитним договором.

Ухвалою Василівського районного суду запорізької області від 12 грудня 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ларченко В.І. про витребування доказів задоволено. Витребувано у позивача АТ КБ «Приватбанк» оригінали всіх матеріалів, що у своїй сукупності складають кредитну справу ОСОБА_1 щодо отримання кредитних коштів за спірним кредитним договором, для огляду і належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи; інформацію щодо зняття коштів відповідачем ОСОБА_1 з карткового рахунку протягом 2006-2017 років.

На виконання ухвали позивачем надано суду ксерокопію виписки по кредитному рахунку ОСОБА_1 , у якій містяться відомості про рух грошових коштів по картковому рахунку НОМЕР_1 за період з 01 січня 1999 року по 09 січня 2019 року; по картковому рахунку НОМЕР_2 за період з 19 серпня 2014 року по 05 січня 2019 року; по картковому рахунку НОМЕР_3 за період з 07 лютого 2013 року по 01 вересня 2016 року.

Виписка по кредитному рахунку НОМЕР_1 про рух грошових коштів взагалі містить інші дані ніж розрахунки заборгованості, долучені до позовної заяви. Виписка по кредитному рахунку НОМЕР_1 сформована за період з 01 січня 1999 року по 09 січня 2019 року, хоча кредит відповідачу було надано у 2006 році, а відповідно, вказаний картковий рахунок було відкрито лише у 2006 році.

У вказаній виписці зазначені номери карткових рахунків, які не зрозуміло яке відношення мають до розгляду справи.

Вказані вище розбіжності у сумах, номерах карткових рахунків, не дають суду змоги визначити дійсну суму заборгованості за кредитним договором б/н від 20 лютого 2006 року.

Крім того, як зазначає позивач, заборгованість у сумі 15864 грн. 23 коп. складається з: 6500,36 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 8203,74 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 731,63 грн. - штраф (процентна складова).

Відсотки за кредитом нараховуються на всю суму позики, а при щомісячному погашенні боргу - на решту кредиту. При неповерненні боргу в установлений термін відсотки продовжують нараховуватись до повної виплати всієї суми заборгованості.

При цьому самої суми несплаченої суми кредиту за кредитним договором у Відповідача немає, тож яким чином та з якої суми розраховано відсотки за користування кредитом, незрозуміло.

Жодних належних доказів на підтвердження того з якої суми розраховано заборгованість за відсотками та пенею позивачем не надано. Долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості містить розбіжності у сумах та не є належним доказом по справі.

Як вже зазначалося, ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2018 року витребувано у позивача АТ КБ «Приватбанк» оригінали всіх матеріалів, що у своїй сукупності складають кредитну справу ОСОБА_1 , однак, на вимогу суду оригінали документів суду не надані.

Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, надані суду копії кредитного договору не беруться судом до уваги, оскільки є сумніви відповідності поданих копій оригіналу.

Виходячи із викладеного, суд вважає необхідним відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А.Носик