КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 759/14119/15-ц

провадження №88-ц/824/42/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,

учасники справи: представник позивача Мірошник С.Б.,

представник відповідача Бенько І.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року за новоявленими обставинами

у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Національний Кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року за новоявленими обставинами.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що Святошинським районним судом міста Києва у ході розгляду справи № 759/14126/15-ц встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази сплати ОСОБА_1 процентів з 04.06.2014 по 06.06.2014 за процентною ставкою 9% річних. У додатках до позову надано виписку по особовому рахунку за період 04.06.2014 24.08.2015 відповідно до якої станом на 12.06.2014 по вказаному рахунку № 2620.9.072338.002 оборот Дт і Кт складав 0. Вказана виписка не містить обов`язкових реквізитів встановлених для такого різновиду документів, зокрема подані позивачем виписки з особового рахунку не підписані жодною особою, що суперечить Положенню про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затверджене постановою Правління НБУ від 30.12.98 № 566, що у відповідності до ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України свідчить про їх неналежність. За таких умов судом було зроблено висновок, що позивачем не було надано до суду жодного доказу на підтвердження фактичного отримання саме ОСОБА_1 грошових коштів (відсотків) за договором банківського вкладу, внаслідок чого у задоволенні позову ПАТ «Банк Національний Кредит» було відмолено.

Таким чином обставини встановлені рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11.07.2019 у справі № 759/14126/15-ц щодо неналежності виписки з особового рахунку ОСОБА_1 про отримання грошових коштів (процентної ставки) за користування депозитом від 25.08.2015, як доказу фактичного неотримання ОСОБА_1 коштів по депозитному договору, є нововиявленими, а датою їх відкриття є 11.07.2019 р.

Виписка з особового рахунку ОСОБА_1 про отримання грошових коштів (процентної ставки) за користування депозитом за період 04.06.2014 по 24.08.2015 була ключовим доказом у справі 759/14119/15-ц, саме цей доказ досліджувався судом апеляційної інстанції на підтвердження факту отримання коштів та був покладений в основу прийнятого рішення.

Зважаючи на те, що Рішення у справі № 759/14119/15-ц про перегляд якого ставиться питання у цій заяві прийнято спираючись на аналогічну доказову базу, а саме ключовий доказ - виписку з особового рахунку ОСОБА_1 про отримання грошових коштів (процентної ставки) за користування депозитом від 25.08.2015, що і у справі № 759/14126/15-ц, вважав що існують всі законодавчі підстави для його перегляду за нововиявленими обставинами.

З урахуванням викладеного, просив заяву задовольнити, рішення Апеляційного суду м. Києва від 12.07.2016 р. скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини, викладені у заяві, вислухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

04.06.2014 року ПАТ «Банк Національний кредит» та ОСОБА_1 уклали договір №110533-ДР-09 банківського вкладу «Авансовий + 0,5» строком на 12 міс. + 1 день в іноземній валюті - долар США з авансовою виплатою відсотків для Private banking. /т. 1 а.с. 5-8/

В силу п. 2.1 договору, банк відкриває вкладнику депозитний рахунок, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 1 200 000,00 дол. США. Депозит розміщується з 04.06.2014 по 06.06.2015 року (п. 2.2). Банк сплачує вкладнику процентну ставку за користування депозитом у розмірі 9 % річних (п. 2.3). У випадку розірвання договору з ініціативи вкладника, якщо дата розірвання договору припадає на період від 1 по 366 дня з дати внесення вкладником суми депозиту, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 1 % річних для іноземних валют (п. 3.7).

29.05.2015 року Банк та відповідач уклали договір про внесення змін №1 до договору банківського вкладу Авансовий - долар США 12 міс. + 1 д. для Private banking №110533-ДР-09 від 04.06.2014 року /т. 1 а.с. 9/, відповідно до якого сторони вирішили та встановили викласти п. 3.7 в наступній редакції: у випадку розірвання цього договору з ініціативи вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 9 % річних.

05.06.2015 року виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк національний кредит», відповідно до якого з 08.06.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк національний кредит» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації по 07.09.2015 року. /т. 1 а.с. 19-21/

23.07.2015 року позивач надіслав на адресу ОСОБА_1 лист, відповідно до якого, посилаючись на п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначив, що укладений договір про внесення змін №1 є нікчемним, а тому все отримане за вказаним договором підлягає поверненню. /т. а.с. 10/

Позивач вважав, що згідно пункту 1 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» договір від 29 травня 2015 року є нікчемним, а тому ОСОБА_1 зобов`язаний повернути грошові кошти за цим правочином.

Позивач просив зобов`язати ОСОБА_1 вчинити дії по поверненню ПАТ «Банк Національний Кредит» грошових коштів на суму 182 991,78 доларів США, отриманих за договором про внесення змін №1 до договору банківського вкладу авансовий - долар США 12 міс. + 1д. для Private banking №110533 - ДР-09 від 29 травня 2015 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року відмовлено у задоволені позову.

Рішення суду мотивоване тим, що договір не підпадає під категорію правочинів, що встановлені пунктом 1 частини третьої 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому не є нікчемним в силу закону, оскільки договір від 29 травня 2015 року про внесення змін №1 до договору банківського вклад не містить положень щодо відчуження банком майна чи відмови від власних майнових вимог, майно за договором не було відчужене та від жодних майнових вимог банк не відмовлявся.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Національний Кредит» задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позов ПАТ «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 вчинити дії по поверненню ПАТ «Банк Національний Кредит» грошових коштів в розмірі 96 419,32 доларів США, отриманих за договором про внесення змін № 1 до договору банківського вкладу Авансовий - долар США 12 міс.+1 д. для Private banking № 110533-ДР-09 від 29 травня 2015 року.

Рішення мотивоване тим, що укладення договору № 1 про внесення змін до договору №110533-ДР-09 від 04 червня 2014 року банківського вкладу «Авансовий + 0,5» є відмовою банку від власних майнових вимог, оскільки наслідком незастосування банком перерахунку нарахованих відсотків (з 9% нарахованих до 1% передбаченого договором банківського вкладу до внесення до нього змін) стало те, що відповідачу було сплачено 96 419,32 доларів США, а тому згідно пункту 1 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» договір № 1 від 29 травня 2015 року про внесення змін до договору банківського вкладу №110533-ДР-09 від 04 червня 2014 року є нікчемним.

Постановою Верховного Суду від 09 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

09.04.2019 р. відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року.

За змістом ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Виходячи зі змісту рішення апеляційного суду, доводи щодо отримання коштів не були предметом розгляду, обставини, на які посилається заявник зводяться до переоцінки доказів - Виписки з особового рахунку ОСОБА_1 про отримання грошових коштів, оцінку якій надав Святошинський районний суд м. Києва від 11.07.2019 р. у своєму рішенні, яке намагається оскаржити ПАТ «Банк Національний Кредит», тому обставини, вказані заявником не можна вважати нововиявленими.

Крім того, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2016 року за новоявленими обставинами, залишивши його в силі.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: