ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 645/2093/17-ц

провадження № 22ц/818/3776/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року в складі судді Горпинич О.В.

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрат, пов`язаних з оцінкою заподіяної шкоди транспортного засобу, який в подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що 13 січня 2017 року приблизно о 20 год. 05 хв. по вулиці Рибалко № 37 в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Skoda Fabia Classic, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , під його керуванням.

Зазначив, що дорожньо-транспортна пригода скоєна внаслідок невиконання ОСОБА_2 пункту 13.1 ПДР України, який не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 .

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн.

Вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому, як власнику автомобіля марки Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 44 539,45 грн., а також він поніс додаткові витрати у вигляді оплати послуг оцінювача у розмірі 500,00 грн.

Зазначив, що цивільна відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу, застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Харківська муніципальна страхова компанія», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 листопада 2016 року № АК/4801305.

17 березня 2017 року він подав заяву на виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» та 30 травня 2017 року йому перераховано страхове відшкодування у розмірі 29 346,19 грн. Таким чином, сума, що підлягає відшкодуванню становить 15 193,26 грн.

Вказав, що він звернувся до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогою добровільно відшкодувати суму заподіяної шкоди в строк до 10 травня 2017 року, однак ОСОБА_2 добровільно заподіяну шкоду не відшкодував, запропонував звернутися до страхової компанії, а ОСОБА_3 взагалі відповіді не надав та добровільно шкоду не відшкодував.

Вважав, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , а саме внаслідок пошкодження його автомобіля, йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 50 000,00 грн.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» суму заподіяної шкоди у розмірі 15 193,26 грн., суму витрат пов`язаних з оцінкою заподіяної шкоди транспортному засобу у розмірі 500,00 грн. та суму заподіяної моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.; усі судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року, в якому ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року виправлено описку та додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди в сумі 1979,00 грн.; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме вартість відновлювального ремонту в сумі 13 674,80 грн.; в решті вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрат, пов`язаних з оцінкою заподіяної шкоди транспортному засобу відмовлено; в решті вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрат, пов`язаних з оцінкою заподіяної шкоди транспортному засобу відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 19,80 грн. та витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 148,56 грн.; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 136,75 грн. та витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 1030,51 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду 25 червня 2019 року поштою Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 27 червня 2019 року справу витребувано з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 18 липня 2019 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 19 липня 2019 року справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків.

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 02 серпня 2019 року виправлено описку в рішенні суду.

02 серпня 2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено додаткове рішення.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 07 серпня 2019 року.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» просив рішення суду скасувати в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» вартості відновлювального ремонту в розмірі 13 674,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що сума в розмірі 43 020,99 грн. - це вартість відновлювального ремонту автомобіля без врахування зносу та пошкоджень, яку страховик не повинен сплачувати; що 30 травня 2017 року страховик вже здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 29 346,19 грн., що була розрахована із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля та з відрахуванням суми франшизи, тому стягнення з страхової компанії додатково ще 13 674,80 грн. є порушенням судом норм матеріального права.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» необхідно залишити без задоволення, рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що оскільки розмір завданої шкоди, в який входять і витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, не перевищує ліміт відповідальності страховика, в цій частині позов позивача підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 січня 2017 року приблизно о 20 год. 50 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Skoda Fabia Classic, державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Рибалко № 37 в м. Харкові, в порушення пункту 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, а саме: не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на припарковай автомобіль Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як власника автомобіля марки Skoda Fabia Classic, застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Харківська муніципальна страхова компанія», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 листопада 2016 року № АК/4801305.

Згідно з цим договором страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн, розмір франшизи 1000,00 грн.

Автомобіль Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_3 .

Постановою Фрунзенського районного суду від 24 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн. (а. с.70 том 1).

Відповідно до звіту № 1а-2017 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, складеного 25 лютого 2017 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу 44 539,45 грн. (а. с. 4-69 том 1).

Згідно розрахунку щодо визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні автомобіля Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , складеного 25 лютого 2017 року аварійним комісаром ОСОБА_5 , коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , становить 0,5371. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні автомобіля Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , складає 30 346,19 грн. (а. с. 210-217 том 1).

Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи № 24028, складеного 18 лютого 2019 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди (13 січня 2017 року), станом на момент проведення дослідження (15 лютого 2019 року), складає 27 642,55 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , експертизою не встановлювалась, оскільки автомобіль відремонтовано. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням даних щодо проведеного ремонту автомобіля, які містяться в додатку № 1, складає 43 020,99 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Gelly MK, державний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди (13 січня 2017 року), з врахуванням корозійних пошкоджень автомобіля, станом на 23 січня 2017 року, складає 25 871,34 грн. (а. с.46-65 том 2). Вартість відновлювального ремонту в розмірі 45 278, 00 грн. сплачено ОСОБА_1 фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 за придбані запчастини та ремонт автомобіля на підставі заказу наряду від 26 січня 2017 року та акту про надання послуг від 27 лютого 2017 року за квитанціями до прибуткового ордеру № 2 від 265 січня 2017 року та № 4 від 27 лютого 2017 року.

30 травня 2017 року Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 29 346,19 грн.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Порядок та умови виплати страхового відшкодування регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до пунктів 2.3., 2.4. розділу ІІ вказаної Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Згідно із пунктом 1.6. Методики величина втрати товарної вартості - умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно із пунктом 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

За змістом пункту 8.6.2. Методики величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується: у разі заміни окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).

Пунктом 1.6 Методики встановлено, що фізичний знос колісного транспортного засобу - це втрата вартості КТЗ (його власників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Відповідно до пункту 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Матеріали справи свідчать про те, що під час дорожньо транспортної пригоди пошкоджено автомобіль позивача. Цивільно правову відповідальність винуватця дорожньо - транспортної пригоди застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Харківська муніципальна страхова компанія», яке 30 травня 2017 року здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 29 346,19 грн. До виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 сплатив за придбання запчастин та ремонт пошкодженого автомобіля 26 січня 2017 року та 27 лютого 2017 року - 45 278, 00 грн. Проведеною експертизою підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 43 020,99 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вартість відновлювального ремонту в сумі 13 674,80 грн. ( 43020,99 29 346,19), суд першої інстанції обґрунтовано виходив з ліміту відповідальності та того, що до суми пошкодження транспортного засобу входять і витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в оскаржуваній частині перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

В іншій частині рішення не переглядалося.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

О.В. Маміна

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2019 року.