Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3022/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., серетар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоселицької сільської ради Виноградівського району, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадковий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті батько позивачки залишив заповіт, яким все своє майно заповідав доньці, позивачці по справі. У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернулася до нотаріуса для подачі документів на оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на згаданий спадковий будинок. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок у АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представником позивача подано до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Новоселицької сільської ради.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Новоселиця Виноградівського району померла мати позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.09.2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Новоселиця Виноградівського району помер батько позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.03.2018 року.

За життя ОСОБА_2 було залишено заповідальне розпорядження від 14.02.2018 року, яким все своє майно ОСОБА_2 . залишив доньці ОСОБА_1 , 1980 р.н.

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина, в тому числі на спадковий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідок Новоселицької сільської ради №№239, 240 від 22.08.2018 року житловий будинок у АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав та був зареєстрований у цьому будинку та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті разом з ним у спадковому будинку проживала та вела господарство дочка ОСОБА_1 , 1980 р.н.

Таким чином, у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті батька прийняла, оскільки на день смерті батька, постійно з ним проживала, здійснювала за ним догляд, крім того, також у визначений ст.1268 ЦК України строк, звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за померлим батьком.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Інших спадкоємців, та спадкоємців як б мали право на обов`язкову частку, передбачених ст.1241 ЦК України немає.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 20.09.2019 року та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №863 від 21.09.2019 року, з якої вбачається, що житловий будинок у АДРЕСА_1 будівництвом завершений, рахується за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Отже, в зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернулася до нотаріуса для подачі документів на оформлення спадщини, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріусом позивачці було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до суду.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

У свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.(ч.2 ст.1299 ЦК України).

З урахуванням всього вищевикладеного, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо спадкового житлового будинку, позивач вважає, що існують обставини, які є підставою для визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності в позивача немає.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОК НОМЕР_3 , уродженкою с.Новоселиця Виноградівського району, право власності в цілому на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 73,4 кв.м., в тому числі житлова 39,2 кв. м., у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийГ. І. Рішко