Справа № 589/3937/17
Провадження № 2/589/961/19
23 вересня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого-судді Євдокімової О.П.
при секретарі Юрочко Л.М.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Шосткинського міськрайонного суду, справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити певні дії згідно умов договору; стягнути сплачені кошти за невиконану роботу за укладеним договором.
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої позивні вимоги мотивує тим, що 16 грудня 2013р. між ним - ОСОБА_1 (далі по тексту - Замовник або Позивач), та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (далі по тексту - Виконавець або Відповідач) був укладений договір №01-12/13 на виконання дизайн-проекту інтер`єра. Згідно Договору Відповідач взяв на себе зобов`язання виконати роботи з розробки та супроводження дизайн-проекту інтер`єра приміщень в квартирі АДРЕСА_1 .
Він виконав свої зобов`язання перед відповідачем, тобто сплатив передбачені договором кошти за виконання кошти дизайн-проекту інтер`єра, а відповідач не виконав умови договору і не виконав взяті на себе зобов`язання, тому, уточнивши позовні вимоги, остаточно просить задовольнити його позов і
- зобов`язати відповідача оформити, підписати та передати йому акт виконаних робіт з детальним підтвердженням виконання авторського нагляду згідно договору;
- стягнути з відповідача 160800 грн., що є еквівалентом 6000 доларів США за невиконані зобов`язання.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав мотивуючи їх тими ж підставами. Додатково пояснив, що він неодноразово звертався до Відповідача усно та письмово з вимогою надати йому: акт виконаних робіт з детальним підтвердженням виконання авторського нагляду, альбом перспективних зображень приміщень, альбом робочих креслень (плани та схеми приміщень згідно пунктів 2.5., 3.4. Договору), варіанти підбору меблів, плітки, сантехники. освітлення та інше, але Відповідач постійно обіцяв виконати всі вимоги, але так і не виконав до цього часу. Тому просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
Представник позивача позовні вимоги підтримав, мотивуючи тими ж підставами .
Відповідач у судове засідання не з`явився надав суду заперечення проти позову.
За таких обставин суд, зі згоди позивача, виносить рішення при заочному розгляді справи.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Так судом встановлено що між позивачем та відповідачем 16 грудня 2013р. укладений договір №01-12/13 на виконання дизайн-проекту інтер`єра.
Згідно Договору Відповідач взяв на себе зобов`язання виконати роботи з розробки та супроводження дизайн-проекту інтер`єра приміщень в квартирі АДРЕСА_1 . відповідно до умов договору.
Таким чином між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини, що регулюються ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів»
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Оскільки протягом тривалого часу договірні послуги надані не були, акт виконаних робіт підписаний сторонами не був, а позивач звернулось з даним позовом до суду.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Так судом встановлено, що відповідно до п.п.1.1 договору Замовник доручає і оплачує а виконавець бере на себе зобов`язання по виконанню робіт по розробці і супроводу дизайн - проекту інтер`єру приміщень загальною площею 268,00 м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , відповідно до умов даного Договору.
Згідно п.п.4,1 оплата № 1 в якості авансу за виконані роботи передбачених в пп. 2.1-2.4 договору , складає 40% від загальної вартості дизайн проекту інтер`єра і становить 5000 дол. США.
п.п 3.2 передбачає, що виконавець приступає до виконання робіт передбачених в п.п 2.1-2.4 договору в день виконання Замовником оплати № 1 . Оплата фіксується розпискою (а.с.7)
Позивач на виконання вказаної умови договору 16 грудня 2013 року передав відповідачу 5000 дол. США, про що свідчить розписка останнього (а.с. 11)
Так п.п. 2.1-2.4 умов договору передбачають виконання наступних зобов`язань :
п.п. 2.1. з`ясування побажань замовника щодо кількості приміщень, їх стилістичного направлення і функції;
п.п 2.2. роботи по обмірами приміщень і як результат обмірні креслення з прив`язкою інженерних комунікацій;
п.п. 2.3. варіанти планіровочних рішень з урахуванням розташування меблів і сантехнічних приладів (розробка від 5 до 10 варіантів) - план після перепланування;
п.п. 2.4. розробка перспективних зображень приміщень, передбачених даним договором.
Також п.п.3.3 зазначеного договору передбачено, що виконавець здає в виді альбому перспективних зображень приміщення (п.п.2.1-2.4 договору).
Прийом та передача робіт виконується шляхом підписання Сторонами Акту виконаних робіт. (а.с.7)
Строк виконання робіт передбачених п.п.2.1-2.4 договору, зазначений в договорі до 25.01.2014р. (а.с. 7)
Оскільки протягом тривалого часу договірні послуги надані не були, акт виконаних робіт підписаний сторонами не був, позивач звернувся з даним позовом до суду 10.10.2017р.(а.с.1)
Відповідач заперечує проти задоволення позову, вважає його необґрунтованим, не підтвердженим належними доказами, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі .
Крім того в запереченні на позов просить залишити позовні вимоги без розгляду застосувавши наслідки попуску стоку позовної давності.
Будь яких інших доказів на підтвердження своїх доводів сторони не надали.
Також Сторони по справі не надали доказів виконання відповідачем зобов`язань передбачених п.п.2.1-2.4 договору.
Як зазначив позивач, відповідач не належним чином виконав зазначені послуги і постійно обіцяв виконати їх належним чином.
Разом з цим суду не надано жодних доказів виконання вказаних послуг.
Сам відповідач не підтверджує виконання зазначених робіт.
Згідно договору акт складається саме після виконання зазначених в відповідних пунктах договору робіт.
Згідно зі ст.ст.11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Способи захисту субєктивних цивільних прав це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Положеннями ст.16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів сторін, а саме :
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Так, при поданні позову особа повинна обрати конкретний спосіб захисту права передбачений законом, за допомогою якого суд відновить це право та/або притягне до відповідальності порушника.
Якщо спосіб захисту права обраний у позові не передбачений законом і не приводить до відновлення порушеного права, то такий спосіб обраний неправильно, і судом такі вимоги не повинні задовольнятися.
При цьому такий спосіб захисту права особи як «зобов`язати підписати акти виконаних робіт» не передбачений ст. 16 ЦК України, ні іншими законами.
Таким чином суд приходить до переконання, що при подачі позову позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушеного права, а тому в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зобов`язати відповідача оформити, підписати та передати йому акт виконаних робіт з детальним підтвердженням виконання авторського нагляду згідно договору слід відмовити.
Слід зазначити, що навіть у разі задоволення зазначених позовних вимог у спосіб не передбачений законом, якщо відповідач не побажає добровільно виконувати рішення суду, то в примусовому порядку таке рішення виконати буде неможливо, в результаті чого не буде відновлено порушене право позивача і не буде досягнуто мети правосуддя.
ЩОДО стягнення з відповідача коштів у розмірі 6000 дол. США , які позивач сплатив відповідно до умов договору передбаченого п.п. 4.2 за виконання робіт передбачених в п.п.2.5, то судом встановлено наступне.
Згідно договору п.п. 4.2 оплата № 2 за виконання робіт передбачених в п.п.2.5 складає 40% від загальної суми дизайн проекта інтер`єра, що становить 6000 дол. США.
П.п. 3.3 договору передбачено, що оплата фіксується розпискою в двух екземплярах.
На підтвердження проведення вказаної оплати позивач посилається на розписку позивача від 17.10.2014 року.( а.с. №7 )
Суд дослідивши вказану розписку встановив, що відповідач дійсно отримав від позивача 6000 доларів США в знак оплати послуг згідно договору № 01-12/16 від 17.10.2014 року.
В запереченні проти позову відповідач зазначив, що плату у розмірі 6000 доларів США він отримав за іншим договором і за надання інших послуг.
Позивач у судовому засіданні наполягав, що зазначення іншого номера договору та іншої дати укладення договору є опискою, та наполягав на тому, що інших договорів він з відповідачем не укладав.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ст. 79 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А в порядку ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування
Так позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що плату у розмірі 6000 доларів він вніс саме за договором 01-12/13 від 16 грудня 2013 року.
Посилання останнього на те, що відповідач повинен довести існування зазначеного в розписці договору , чого він не зробив, не доводять відсутності такого договору.
В свою чергу позивачем не заявлено жодних клопотань, щодо доведення в судовому засіданні факту відсутності вказаного договору (витребування вказаного договору у відповідача , тощо) та не надано жодних доказів відсутності інших договорних стосунків з відповідачем.
За таких обставин суд приходить до переконання, що позивач в передбаченому законом порядку не довів, що плату у розмірі 6000 доларів він вніс саме за договором 01-12/13 від 16 грудня 2013 року., а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 80- 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265 258 268, 272, 273, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 11, 15,16,509,526,530,612,627,629,901 ЦК України,
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ФОП ОСОБА_3 , про зобов`язання ФОП ОСОБА_3 оформити, підписати і передати йому акт виконаних робіт з детальним підтвердженням виконання авторського нагляду та стягнути з відповідача 160800 грн., що є еквівалентом 6000 доларів США за невиконані зобов`язання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення зави про перегляд заочного рішення без задоволення, на заочне рішення може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова