Справа № 510/1131/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.;

за участю секретаря Черня В.Ф.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 , позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх РНОКПП; копія договору купівлі - продажу від 05.12.2018р.; копія розписки від 05.12.2018р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 28.03.2018р.; копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок від 26.07.2018 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ренійського районного суду від 28.03.2018р. Зазначене нерухоме майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.07.2018р.

05.12.2018р. між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) була досягнута домовленість про купівлю-продаж зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями. ОСОБА_2 як власник нерухомого майна, продала позивачу вищевказаний житловий будинок, передавши у володіння та користування належний йому об`єкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивач вступив у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час позивач звернувся до відповідача, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але йому стало відомо про те що у відповідача відсутні документи на земельну ділянку. Відповідач зобов`язалась оформити правовстановлюючий документ на земельну ділянку згідно з вимогами діючого законодавства. Однак, вона досі не оформила належним чином земельну ділянку, на прохання позивача не реагує, постійно відмовляється від зустрічі, мотивуючи тим, що бракує вільного часу. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач звернувся із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач ОСОБА_1 вважає, що має всі підстави для визнання за ним права власності на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , оскільки правочин між сторонами фактично відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ним.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступив в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонував відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від нього обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо житлового будинку (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору - житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003р., суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , який складається в цілому з житлового будинку літ. А, житловою площею 43,20 кв.м., загальною площею - 61,60 кв.м., літ. Б - вбиральня, 1-3 огорожі 1-3, споруди- 4.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков