Справа № 629/225/19
Провадження № 2/629/578/19
26.09.2019 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді - Мицик С.А., при секретарі судових засідань - Заводяній О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом та уточненим позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що їм належить по Ѕ частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку є зареєстрованими відповідачі по справі - онука ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син невістки від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачі в будинку не проживають та ніколи не мешкали, комунальні послуги не сплачують, не несуть інших витрат по утриманню житла та не приймають участі у побуті. Неодноразові звернення до відповідачів з проханням знятися з реєстраційного обліку є безрезультатними. Факт реєстрації відповідачів у будинку створює проблеми при оформленні субсидії. Враховуючи викладене, позивачі просили визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачі у судове засідання не з`явилася, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки не повідомили, відзив на позов не надали.
Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 15.11.1983 року, посвідченого Лозівською районною державною нотаріальною конторою Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №2202, копії договору дарування від 06.12.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Рудечко Т.В., зареєстрованого в Лозівському БТІ за №657 в реєстровій книзі №1, ОСОБА_1 є власником Ѕ частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7,8-9).
Згідно копії договору дарування від 20.01.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявською О.О., зареєстрованого в реєстрі за №63, ОСОБА_2 належить Ѕ частина будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.12.2018 року, довідок відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області від 31.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,19,20).
Відповідачі в спірному будинку ніколи не проживали, що підтверджується актами про непроживання осіб за місцем реєстрації від 10.10.2017 року, 15.04.2018 року, 20.11.2018 року (а.с.11,12,13).
За змістом позовної заяви відповідачі не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню спірного житла. Позивачі не чинили ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачам, особистих речей та майна, які належать відповідачам в зазначеному житловому приміщенні немає.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-709цс16 від 16.11.2016 р.
Враховуючи зазначене, оскільки відповідачі не є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , участі в оплаті комунальних платежів не приймають, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснюють, що порушує права власників житла, оскільки вони зобов`язані нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачів щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,141,200,206,259,264,265,268 ЦПК України, ст.ст.319,383,391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Лозова Харківської області, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.А. Мицик