Справа № 336/746/19
Пр. № 2 /336/1559/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 , смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В заяві вказала, що з 30 червня 1966 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . За життя її чоловік працював на підприємстві вугільної промисловості, виконуючи роботи з особливо шкідливими умовами праці, які перелічені в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України. Розмір пенсії, яку отримував чоловік в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, становив 8794 грн. 52 коп., тоді як розмір пенсії заявника обчислюється сумою в 1654 грн. 95 коп. За вказаних обставин є очевидним, що бюджет подружжя був сформований переважно за рахунок джерел доходів чоловіка, на чиєму утриманні фактично перебувала позивач, оскільки його доходи значно перевищували її власні. Розгляд заяви ОСОБА_1 про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника від 13.12.2018 року увінчався винесенням рішення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 12 від 13.12.2018 року про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника через відсутність документів, які засвідчували б факт перебування на утриманні померлого годувальника. Вказане рішення містить рекомендацію звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні у чоловіка.

У зв`язку з викладеним позивач просить про встановлення факту її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 07.02.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення спору, до суду не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення заяви, вирішення спору у її відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Вказані обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і її представника.

Представник відповідача - Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення заяви, - до суду не з`явився.

Відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у відсутність його представника відповідач не подав.

За згаданих обставин зі згоди позивача, висловленої в її письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Вислухавши показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі ст. ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема пунктом 2 частини 1 вказаної статті передбачено розгляд судом справ про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Наданими суду фактичними даними встановлено, що з 30 серпня 1966 року ОСОБА_1 знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , смерть якого сталася 5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 10, 11).

За роз`ясненнями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту

перебування особи на утриманні померлого має значення для

одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди , якщо допомога, яка надавалась, була

для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не

є підставою для відмови у встановленні факту перебування на

утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом

засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка

надавала йому утримання.

Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними

особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості

встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні.

У відповідності до п. 3 вказаної постанови у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення

підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право,

суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому

провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи,

залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що

вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 16.01.2019 року, яка набрала законної сили, у відкритті провадження в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні відмовлено через наявність у вказаних правовідносинах спору про право, тому означена справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Як випливає з наданих суду довідок (а. с. 13, 14), розмір пенсії, яку отримував чоловік позивача в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, становив 8794 грн. 52 коп., тоді як розмір пенсії заявника обчислюється сумою в 1654 грн. 95 коп.

Рішенням № 12 від 13.12.2018 року Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відмовило заявнику в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника, вмотивуваши це рішення відсутністю документа, який підтверджував би перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка (а. с. 14-15).

Довідку про цей факт отримати неможливо, а наявність або відсутність цього факту оцінюється судом по мірі вивчення наданих заявником фактичних даних.

Про постійне проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_2 та ведення з ним спільного бюджету аж до смерті ОСОБА_2 , яка сталася 5 жовтня 2018 року, свідчать пояснення позивача, які в силу положень цивільного процесуального законодавства є джерелом доказів в справі, показання допитаних судом свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зазначили, що подружжя ОСОБА_5 проживало разом в злагоді до смерті чоловіка, їхній бюджет здебільшого формувався за рахунок доходів померлого чоловіка.

Наведені судом докази переконують суд в тому, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 на момент його смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перелічені докази дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, розмір якої є вищим, ніж розмір отримуваної нею, а встановити цей факт у позасудовому порядку не стало можливим.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, 4, 76-80, 263, 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає як тимчасово переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день смерті чоловіка ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на його утриманні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива