Справа № 755/8519/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Гноілек М.В., Сіренко Д.В.,

за участі представників позивача Репети Ю.Ю. , Чекалюка О.А. ,

представника відповідача ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 755/8519/18 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач 27.04.2018 року звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 сплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 972 грн. 04 коп. та судового збору у розмірі 1762 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.08.2014 року о 14 год. 00 хв. в м. Києві при виїзді з вул. Луначарського на Броварський проспект сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Шевролет Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .

Цивільно правова відповідальність потерпілого при використанні автомобіля «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ СК «СКАЙД» на підставі договору обов`язкового страхування № АІ 1386199.

Потерпілий звернувся до МТСБУ із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди.

Постановою Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого складала 50 037,18 грн.

МТСБУ виплачено відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 49 185,18 грн.

Крім цього, МТСБУ було понесено витрати пов`язані із залученням аварійного комісара у розмірі 1 000,00 грн.

29 квітня 2015 року на адресу ОСОБА_3 було направлено лист № 3/1-05/12668 з вимогою сплатити відшкодування заподіяної шкоди, проте вказана вимога відповідачем залишена без уваги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2018 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 12.07.2018 р. (а.с. 29, 30).

11 липня 2018 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_9 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю; зазначив, що оцінка пошкоджень автомобіля ОСОБА_4 була проведена через півроку після скоєння ДТП та матеріали справи не містять будь яких доказів того, що виявлені під час оцінки пошкодження транспортного засобу були завдані саме 14.08.2014 р., тому розмір шкоди, спричиненої майну, є недоведеним. Ще матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати послуг аварійного комісара, про які стверджується в тексті позовної заяви. Також МТСБУ пропущено строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові (а.с. 40-43).

12 липня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача ОСОБА_3 . ОСОБА_9 надійшли додаткові пояснення до відзиву на позов (а.с. 46-47).

В судовому засіданні 12.07.2018 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_10 про надання часу для подачі відповіді на відзив відповідача, оголошено перерву до 14.00 год. 10.10.2018 року.

04 вересня 2018 року від представника позивача МТСБУ Дорошенко О.С. до суду надійшла відповідь на додаткові пояснення, в якій просила позов задовольнити (а.с. 55).

14.09.2018 року представником позивача ОСОБА_11 подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що позовні вимоги містять всі необхідні докази, відповідно приписів ст. ст. 76, 79 ЦПК України, а тому підлягають задоволенню (а.с. 64, 65).

Ухвалою суду від 10.10.2018 року, яка постановлена із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено представнику позивача в приєднанні до матеріалів справи заяви про зміну підстав позовної заяви про стягнення суми сплаченого відшкодування зі збільшеним розміром позовних вимог та додаткових доказів у зв`язку з недотриманням вимог ч. 3 ст. 49, ч. ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2018 року позов МТСБУ до ОСОБА_3 про стягнення коштів залишено без розгляду як такий, що був поданий не уповноваженою на це особою, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 76-78).

Постановою Київського апеляційного суду від 16.04.2019 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2018 року про залишення позову без розгляду скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 146-148).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_3 . ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з викладених у відзиві підстав.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.08.2014 року ОСОБА_3 о 14 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Шевролет Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді з вул. Луначарського на Броварський проспект в м. Києві, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2015 року (а.с. 7-8 зв.).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Звіту № 990 про оцінку автомобіля «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 від 02.04.2015 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_12 , вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 59 022,22 грн. (а.с. 15-20).

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.

20 лютого 2015 року представник власника пошкодженого автомобіля «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 ОСОБА_13 звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 9, 10, 13).

12 березня 2015 року ОСОБА_13 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11).

З матеріалів справи убачається, що договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.

Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Судом встановлено, що у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 29.04.2015 року здійснило виплату відшкодування представнику власника пошкодженого транспортного засобу «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_13 , згідно наказу МТСБУ № 2224 від 28.04.2015 р., у розмірі 49 185,18 грн., що підтверджується копіями наказу, довідки, платіжного доручення № 2224 від 29.04.2015 року (а.с. 21-23).

Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 993 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

МТСБУ зверталося до відповідача із відповідною письмовою вимогою № 3/1-05/12668 від 29.04.2015 року про відшкодування шкоди, проте дана вимога залишилася без виконання (а.с. 24).

Відповідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування у розмірі 8 972 грн. 04 коп. (а.с. 2).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням викладеного суд критично відноситься до пояснень представника позивача в судовому засіданні про стягнення з відповідача всієї суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 49 185,18 грн. та оплачених послуг аварійного комісара у розмірі 1000 грн., оскільки такі суми до стягнення у позові не заявлено, до того ж матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту понесених МТСБУ витрат по оплаті послуг оцінювача.

В свою чергу, заперечуючи на позов, відповідач посилається на недоведеність заявлених вимог, вказуючи, що позивачем не надано доказів щодо переліку пошкоджень автомобіля ОСОБА_13 , спричинених ДТП за участю відповідача, і пошкоджень автомобіля «Шевролет Лачетті» та оцінка транспортного засобу потерпілої особи «Форд Фокус» проводилась через півроку після дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, згідно відомостей № 9423754 про дорожньо-транспортну пригоду на дату 14.08.2014 року, автомобіль «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження передньої центральної частини та передньої правої частини (а.с. 5).

Як убачається зі змісту звіту № 990 від 02.04.2015 року, оцінювачем ОСОБА_12 при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , враховувались пошкодження, опис яких наведено в протоколі огляду транспортного засобу від 06.03.2015 р., що стосуються саме передньої частини пошкодженого автомобіля, що відноситься до події ДТП за участі відповідача (а.с. 18).

Отже, аналізуючи наведені відповідачем мотиви для відмови у задоволенні позовних вимог, суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та жодним чином не спростовують вимоги позивача, оскільки сторона відповідача не була позбавлена можливості під час розгляду справи надати суду належні докази у вигляді експертної оцінки пошкоджень автомобіля та їх обгрунтовний взаємозв`язок із заявленими позивачем вимогами, у тому числі докази щодо наявності фактів інших дорожньо-транспортних пригод за участі автомобіля «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_2 , та існування на цьому транспортному засобі потерпілої особи пошкоджень не пов`язаних з подією ДТП 14.08.2014 року.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд також критично відноситься до заяви відповідача про застосування строку позовної давності з огляду на наступне.

Відповідно ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Як зазначено вище, МТСБУ страхове відшкодування було сплачене 29.04.2015 року. Згідно поштового штемпеля на конверті, позов подано до суду 27.04.2018 р. (а.с. 27), тобто, враховуючи суб`єктивний склад сторін та спірні правовідносини, в межах трьохрічного строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім в дохід держави судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. (а.с. 4).

Керуючись ст. ст. 22, 29, 34, 38, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11, 16, 257, 261, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 81, 82, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 8 972 грн. 04 коп. та судовий збір в сумі 1 762 грн., а всього суму 10 734 (десять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 04 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, місце знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 08 липня 2019 року.

Суддя Виниченко Л.М.