Справа № 140/2155/14-ц
Провадження № 22-ц/801/2159/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Підлипняк М. Д.
Доповідач:Медвецький С. К.
УХВАЛА

31 жовтня 2019 рокуСправа № 140/2155/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Богацької О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 140/2155/14-ц за апеляційною скаргою адвоката Гречківського Євгенія Леонідовича в інтересах Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року, ухвалене у складі судді Підлипняка М. Д. у залі суду,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування частини житлового будинку недійсним.

Позов обґрунтовано тим, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 липня 1985 року, виданого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради народних депутатів, належав цілий житловий будинок АДРЕСА_1 .

У 2000 році через похилий вік та у зв?язку з потребою у сторонній допомозі та догляді вона звернулася до відповідача, який є її сином, з пропозицією укладення договору довічного утримання, який би передбачав передачу частини належного їй будинку у власність відповідача за умови забезпечення її утриманням та доглядом довічно.

Маючи на меті укладення договору довічного утримання, 12 травня 2000 року між нею та відповідачем було укладено договір, який, як виявилося в подальшому, є договором дарування.

Посилається на те, що договір дарування вона укладати не бажала, під час укладення договору його зміст, істотні умови та його наслідки їй роз?яснено не було, цей договір укладено під впливом помилки, оскільки вона мала на меті укладання договору довічного утримання, це було єдине її житло, фактична передача будинку не відбулася і вона продовжувала в ньому проживати.

Крім того, у 2013 році їй стало відомо, що частина будинку була передана відповідачем, з метою забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором, в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк».

Указуючи, що помилка щодо природи правочину є істотною, з посиланням на статтю 56 ЦК України 1963 року, просила визнати договір дарування 31/100 частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , укладений 12 травня 2000 року між нею та відповідачем, недійсним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування 31/100 частини житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , укладений 12 травня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Немирівського нотаріального округу Лєбєдєвим В. Д., реєстровий № 359.

Вирішено питання про судовий збір.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що дійсне волевиявлення позивача було спрямоване на укладення договору довічного утримання, оскільки вона є особою похилого віку та потребує догляду, іншого житла не має та після укладення договору продовжує проживати в будинку, тому, з урахуванням визнання позову відповідачем, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У вересні 2019 року адвокат Гречківський Є. Л. в інтересах Акціонерного товариства «Урсоцбанк», яке є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк», банк), на зазначене рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2019 року справу передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 вересня 2019 року апеляційну скаргу адвоката Гречківського Є. Л. в інтересах АТ «Укрсоцбанк» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року залишено без руху, надано заявникові строк для усунення недоліків поданої скарги протягом п?яти днів з дня отримання копії , а саме для надання доказів на підтвердження переходу прав та обов?язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до АТ «Укрсоцбанк».

На виконання вимог ухвали суду представником заявника до суду надано належним чином завірену копію витягу зі статуту АТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року поновлено Акціонерного товариству «Укрсоцбанк» строк на апеляційне оскарження рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року, відкрито апеляційне провадження у справі та надано іншим учасникам справи строк для надання від відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду на 31 жовтня 2019 року о 09:20 год. з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Гречківський Є. Л. в інтересах АТ «Укрсоцбанк» зазначив, що між банком та відповідачем 19 вересня 2008 року укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому грошові кошти в сумі 110 000 грн. На забезпечення виконання зобов?язань за цим договором відповідач передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2 , набуту на підставі оспорюваного договору дарування. Однак, приймаючи визнання позову відповідачем, судом першої інстанції, всупереч нормам процесуального закону, залишено поза увагою, що таке визнання позову порушує права та законні інтереси банку як кредитора відповідача за зобов?язаннями, забезпеченими іпотекою подарованого за цим договором майна.

Крім того, оскаржуване судове рішення не містить посилання на жодні обставини, які б підтверджували факт дійсної наявності помилки позивача щодо правової природи оспорюваного правочину.

24 жовтня 2019 року адвокат Хейніс О. Г. в інтересах позивача подав відзив на апеляційну скаргу, проте такий відзив подано з пропуском строку, встановленого для його подання, а тому заперечення на апеляційну скаргу, викладені у ньому, до уваги судом не приймаються.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 162 від 20 липня 1988 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ковалівської сільської ради народних депутатів 07 травня 1988 року № 32, була власником цілого житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 6).

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 12 травня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Лєбєдєвим В. Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 359, ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар житловий будинок з господарчими будівлями АДРЕСА_4 (а. с. 5).

Згідно з рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 21 липня 2008 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку задоволено. Поділено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в натурі між співвласниками та виділено ОСОБА_2 у власність квартиру № 2 загальною площею 56,3 м 2 , житловою площею 33,6 м 2 , що складається з кімнат 1-5, 1-6 , кухні 1-8, ванни 1-9, вітальні 1-10, вхідного майданчику «а2» (а. с. 10).

Вдповідно до договору кредиту № 065/25-224 від 19 вересня 2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , останній отримав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 110 000 грн зі сплатою 22 % річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному в договорі (а. с. 33-37).

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов?язань за цим договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 050/1-1199, за умовами якого останній передав в іпотеку банку квартиру № 2 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 56,3 м 2 , АДРЕСА_9 (а. с. 38, 39).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Відповідно до підпункту 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду, в якому адвокат надає правову допомогу.

Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18.

Отже звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження повноважень представника АТ «Укрсоцбанк», адвокатом надано копію ордера серії КВ № 778154, виданого адвокатським об?єднанням «ЕВЕРЛІҐАЛ», який не містить назву судового органу, у якому надається правнича допомога.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 362 ЦПК України після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Оскільки адвокат Гречківський Є. Л. як представник АТ «Укрсоцбанк» не надав належного ордера на підтвердження своїх повноважень, а саме всупереч вимогам законодавства подав до суду ордер, у якому не зазначено конкретної назви суду, у якому надається правнича допомога, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 362 ЦПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що закриття апеляційного провадження з тих підстав, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, не є обмеженням доступу особи до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на судовий захист шляхом судового розгляду справи учасником справи особисто або через представника.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою адвоката Гречківського Євгенія Леонідовича в інтересах Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», про визнання недійсним договору дарування 31/100 частини житлового будинку, який находиться в будинку АДРЕСА_1 , укладеного 12 травня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Немирівського нотаріального округу Лєбєдєвим В. Д., зареєстрований за № 359, закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 362 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її поставлення однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Підпис С. К. Медвецький

Судді: Підпис С. Г. Копаничук

Підпис В. В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С. К. Медвецький