Провадження №.6/522/268/19
УХВАЛА

24 червня 2019 року

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

12.09.2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що Позивачем до матеріалів справи долучено Акт про невдала спроби вручення відповідачці копію рішення суду та Акт виконаних робіт про доставляння на її адресу копії судового рішення. Вважає, що виконавчий лист було видано передчасно, так як відповідачка копії рішення суду від 23.02.2016 року не отримувала.

21.12.2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду апеляційну скарга на ухвалу суду від 27.10.2016 року.

06.06.2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду апеляційну скарга на рішення суду від 23.02.2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.06.2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2016 року. Роз`яснено апелянту, що згідно ст.228 ЦПК України він повинен звернутися до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.06.2017 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2016 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на новий розгляд у іншому складі суду.

29.06.2017 року справу повернуто до Приморського районного суду м.Одеси, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу разом з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд судді Домусчі Л.В., призначено до розгляду на 10.07.2017 року.

26.06.2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду заяву про перегляд заочного рішення від 23.02.2016 року.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву про перегляд заочного рішення передано на розгляд судді Загороднюку В.І., розгляд справи призначено до розгляду на 08.08.2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без задоволення.

22.08.2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду від 23.02.2016 року.

05.09.2017 року справу направлено до апеляційного суду Одеської області.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.04.2019 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.02.2016 року залишено без змін.

23.04.2019 року справу повернуто до Приморського районного суду м. Одеси, передано судді Домусчі Л.В. щодо розгляду заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, розгляд зазначеної заяви призначено на 20.06.2019 року.

У судове засідання призначене на 20.06.2019 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити, просив долучити до матеріалів справи оригінал відповіді про дату отримання ним виконавчого листа по зазначеній справі, також просив справу розглядати за його відсутністю.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не перешкоджає розгляду цього питання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 24.06.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про заміну стягувача, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 08.01.2015 року у розмірі 14 850 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.02.2016 року еквівалентно 401 098,50 грн., та три відсотки річних у розмірі 11 670,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 08.01.2015 року у розмірі 20 000 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.02.2016 року еквівалентно 540 200,00 грн., та три відсотки річних у розмірі 15 717,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 08.01.2015 року у розмірі 31 000 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.02.2016 року еквівалентно 837 310,00 грн., та три відсотки річних у розмірі 24 362,28 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 08.01.2015 року у розмірі 36 200 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.02.2016 року еквівалентно 977 762,00 грн., та три відсотки річних у розмірі 27 243,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у загальному розмірі 3 775,80 грн.

03.03.2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою щодо ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 21.03.2016 року з матеріалами справи ознайомився та отримав копію рішення суду від 23.02.2016 року.

10.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про видачу копії рішення суду та виконавчого листа.

23.03.2016 року ОСОБА_3 надав суду заяву, якою просив долучити до матеріалів справи Акт виконаних робіт ТОВ «Дайнекс» від 17.03.2016 року про доставлення ОСОБА_1 копії рішення суду по справі №522/15813/15-ц за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначеною заявою просив видати йому копію рішення суду та виконавчий лист на підставі заяви, наданої ним 10.03.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що заяву ОСОБА_3 від 10.03.2016 року виконано 01.04.2016 року, підготовлено для видачі копію рішення суду та виконавчий лист.

З листа Приморського районного суду м.Одеси від 06.04.2018 року, наданого ОСОБА_3 на його заяву від 02.04.2018 року вбачається, що згідно журналу видачі копії судових рішень ОСОБА_3 виконавчий лист отримано 04.04.2016 року.

Таким чином, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 21.03.2016 року був ознайомлений з матеріалами справи та рішенням суду від 23.02.2016 року. Крім того, при ознайомленні з матеріалами справи у суді 21.03.2016 року був обізнаний, що позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про видачу йому виконавчого листа по зазначеній справі. Також при ознайомленні з матеріалами справи не міг не знати, що на адресу ОСОБА_1 направлялася копія рішення суду за адресою її реєстрації, та до матеріалів справи вже був долучений Акт від 17.03.2016 року про доставлення на адресу ОСОБА_1 ТОВ «Даймекс» копію рішення суду по зазначеній справі.

Повторно представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії рішення 05.05.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 повторно був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копії рішення суду 13.05.2016 року.

12.09.2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що Позивачем до матеріалів справи долучено Акт про невдала спроби вручення відповідачці копію рішення суду та Акт виконаних робіт про доставляння на її адресу копії судового рішення. Вважає, що виконавчий лист було видано передчасно, так як відповідачка копії рішення суду від 23.02.2016 року не отримувала.

21.12.2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду апеляційну скарга на ухвалу суду від 27.10.2016 року.

06.06.2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду апеляційну скарга на рішення суду від 23.02.2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.06.2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.02.2016 року. Роз`яснено апелянту, що згідно ст.228 ЦПК України він повинен звернутися до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.06.2017 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 27.10.2016 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на новий розгляд у іншому складі суду.

29.06.2017 року справу повернуто до Приморського районного суду м. Одеси, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу разом з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд судді Домусчі Л.В., призначено до розгляду на 10.07.2017 року.

26.06.2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду заяву про перегляд заочного рішення від 23.02.2016 року.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву про перегляд заочного рішення передано на розгляд судді Загороднюку В.І., розгляд справи призначено до розгляду на 08.08.2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 08.08.2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без задоволення.

22.08.2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду від 23.02.2016 року.

05.09.2017 року справу направлено до апеляційного суду Одеської області.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.04.2019 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23.02.2016 року залишено без змін.

23.04.2019 року справу повернуто до Приморського районного суду м.Одеси, передано судді Домусчі Л.В. щодо розгляду заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, розгляд зазначеної заяви призначено на 20.06.2019 року..

Статтею 129-1 Конституції встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як встановлено судом, рішення суду по справі винесено 23.02.2016 року, представник відповідачки Найденко К.Р. 21.03.2016 року ознайомився з матеріалами справи та був обізнаний про існування зазначеного рішення суду та отримав його копію, а позивачем ОСОБА_3 . виконавчий лист №522/15813/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованість за договором позики від 08.01.2015 року було отримано 04.04.2016 року, та до теперішнього часу зазначене рішення суду не виконано.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень; судові накази; ухвали, постанови; виконавчі написи нотаріусів.

Згідно ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Даний перелік підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є вичерпний та розширенню не підлягає.

До того ж, як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, борг за виконавчим листом ОСОБА_1 непогашений.

Посилання заявника, та той факт, що виконавчий лист було видано передчасно, матеріалами справи не підтверджено, крім того в матеріалах справи відсутні докази щодо погашення боргу.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Таким чином, заявником не надано суду доказів щодо відсутності у нього обов`язків щодо виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розумінні положень ст.432 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 260, 261, 263, 268, 353-354, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали суду виготовлено 24 червня 2019 року.

Суддя Л.В.Домусчі