Номер справи 220/1658/19
Номер провадження 2-з/220/6/19
УХВАЛА

Іменем України

10 липня 2019 року смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Яненко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кузнєцової Оксани Петрівни про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить накласти арешт на орендну плату за договорами оренди землі, укладеними між ОСОБА_2 та СТОВ «Ново-Шахтарське».

В обґрунтування заяви посилається на те, що 16.10.2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір емфітевзису на належну відповідачу земельну ділянку площею 6,960 га, кадастровий номер НОМЕР_1 . На виконання умов даного договору ним було сплачено відповідачу плату в розмірі 250 000 грн., про було складено акт прийому-передачі. Однак, у реєстрації даного договору йому було відмовлено, оскільки на вказану земельну ділянку зареєстровано інше речове право договір оренди землі від 26.10.2017 року з СТОВ «Ново-Шахтарське». Добровільно відповідач гроші не повертає, що змусило його звернутися за захистом порушеного права до суду. 01.07.2019 року ним була подана позовна заява про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 281 653,52 грн.

Згідно договорів оренди, розмір орендної плати складає не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідачу належить дві земельні ділянки, вартість яких дорівнює 223120,26 грн. та 256682,05 грн. Отже, розмір орендної плати з двох земельних ділянок складає 8924,80 грн. 10267,28 грн. Вважає, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на орендну плату є цілком співрозмірним із заявленими ним позовними вимогами.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову «Пленум ВС України відзначає, що згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяє забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач не наводить доводів, з якими законодавець пов`язує підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір емфітевзису на належну відповідачу земельну ділянку площею 6,960 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 14 даного договору землекористувач сплачує власнику плату в розмірі 250 000 грн.

Згідно наданого суду акта приймання-передачі від 16.10.2017 року ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла 50 000 грн. за користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_2 .

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області від 24.01.2018 року відмовлено у державній реєстрації права користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_1 , оскільки на вказану земельну ділянку зареєстровано інше речове право договір оренди землі від 26.10.2017 року з СТОВ «Ново-Шахтарське».

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів отримання відповідачем орендної плати, порядку та розміру її отримання. Суд також звертає увагу на те, що згідно акта приймання-передачі від 16.10.2017 року ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла 50 000 грн., а не 250 000 грн., як зазначено у заяві, і за користування земельною ділянкою, яка не є предметом договору емфітевзісу. А отже, заява про забезпечення позову є необґрунтованою.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про неможливість захисту цих прав позивача без вжиття таких заходів, та не доведено, яким саме чином невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі у разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 260,261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кузнєцової Оксани Петрівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Г.М. Яненко