Справа 206/1944/19
Провадження 2/206/732/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Щербині Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив про те, що 22 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк» (правонаступником якого є АТ «Мегабанк») було укладено кредитний договір №10-723-850-2-18-Г. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі з каси банку готівки в розмірі 116822,43 гривень на строк з 22 червня 2018 року до 21 червня 2022 року включно зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 березня 2019 року утворилася заборгованість в сумі 181403,80 гривень, яка складається з: суми залишку заборгованості за кредитом 116822,43 гривень, сума залишку нарахованих та несплачених відсотків 329,04 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісійної винагороди 11682,24 гривень та штрафу в розмірі 52570,09 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Також представником позивача була надала відповідь на відзив в якій зазначив, що кредитний договір був укладений у відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач з моменту підписання кредитного договору був обізнаний про всі його умови, знав про обов`язки щодо сплати процентів, плати за користування кредитом та відповідальність за прострочення погашення кредиту, а тому його посилання на грубе порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині суми основного боргу. В своїх запереченнях на позовну заяву зазначив, що позивачем не врахована сплачена сума у розмірі 3359,00 гривень в рахунок погашення боргу. Також зазначив, що нарахована сума штрафу, сума нарахованих та несплачених відсотків та сума нарахованої та не сплаченої комісійної винагороди перевищує 50% від суми наданого кредиту та суперечить вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Заслухав доводи сторін, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.

В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2018 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10-723-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) (а.с.5).

Відповідно до розділів 1, 2 кредитного договору ОСОБА_1 був наданий кредит на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою в розмірі 116822,43 гривень, на умовах сплати процентів у розмірі 15% річних за користування кредитом та комісійної винагороди. Кредит наданий на строк з 22 червня 2018 року до 21 червня 2022 року включно (а.с.5).

У додатку № 1 до кредитного договору № 10-723-850-2-18-Г визначено графік платежів та обчислено загальну вартість кредиту та реальної процентної ставки від суми 116822,43 гривень зі сплатою 15,00% річних на строк 48 місяців (а.с.6).

Свої зобов`язання за кредитним договором № 10-723-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) від 22 червня 2018 року ПАТ «Мегабанк» виконало та грошові кошти в сумі 116822,43 гривень були видані відповідачу у вигляді готівки через касу банку 22 червня 2018 року (а.с.9).

Відповідно до п. 4.1 розділу 4 кредитного договору № 10-723-850-2-18-Г від 22 червня 2018 року повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами.

Згідно з п.п. 3.2.3 розділу 3 кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах.

Підпунктом 2.9 розділу 2 кредитного договору визначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу та суму щомісячної винагороди, складає 6191,04 гривень.

Також п. 2.8 розділу 2 кредитного договору визначено, що за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5% від суми кредиту. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (а.с.5).

Однак, як встановлено судом, починаючи з липня 2018 року ОСОБА_1 порушує строки сплати ануїтетних платежів за кредитом.

Відповідно до п. 4.4 розділу 4 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтет них платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 4.8 цього договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород Відповідач, сплачує штраф у розмір, передбаченому п. 6.3 цього договору (а.с.5).

З 30 жовтня 2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1% річних.

Відповідно до п. 6.3. кредитного договору № 10-723-850-2-18-Г від 22 червня 2018 року у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01 березня 2019 року становить 181403,80 гривень та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом 116822,43 гривень, сума залишку нарахованих та несплачених відсотків 329,04 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісійної винагороди 11682,24 гривень та штрафу в розмірі 52570,09 гривень (а.с.10).

Щодо доводів відповідача з приводу не врахування суми коштів у розмірі 3359,00 гривень, які були сплачені згідно квитанції №TR.1795750.2329.3994, суд зазначає, що як вбачається з п. 4.2. розділу 4 кредитного договору № 10-723-850-2-18-Г від 22 червня 2018 року розмір першого ануїтетного платежу дорівнює розміру нарахованих процентів за користування кредитом у перший платіжний період, а тому зазначена відповідачем сплачена сума була врахована в рахунок погашення процентів за користування кредитом в період з 22 червня 2018 року по 30 червня 2018 року включно, що також підтверджується Додатком №1 до кредитного договору (а.с.6)

Що стосується посилання відповідача на порушення вимог ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», то суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, сума кредиту, яка надавалась відповідачу та не була своєчасно погашена становить 116822,43 гривень. Зазначені обставини також підтвердив та визнав відповідач в судовому засіданні, а тому не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір штрафу нарахований відповідачу за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання становить 52570,09 гривень.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчій кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчій кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчій кредит; загальні витрати за споживчім кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника, для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Таким чином, норми Закону не містять жодних заборон щодо встановлення кредитодавцем комісій на інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, а лише зобов`язує їх надавати всю інформацію щодо загальних витрат споживача за споживчім кредитом.

Відповідно до пункту 5.5. Кредитного договору своїм підписом Відповідач підтверджує, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті Позивача www.megabank.ua та/або у відділеннях Банку, а також умовами Договору, ознайомлений і згодний. Шрифт тексту, що застосований у правилах, Договорі та додатках до нього, жодним чином не ускладнюють його читання та розуміння змісту та суті цих документів. Також Позичальник підтверджує, що укладання цього Договору відповідає його інтересам, внутрішній волі та волевиявленню, а також підтверджує відсутність будь-якої умови чи обставин, які б Позичальник вважав незрозумілими, обтяжливими для нього та такими, що порушують та позбавляють його прав, які він звичайно мав до укладання цього Договору.

При укладенні кредитного договору позивачем були виконані у повному обсязі вимоги Закону України «Про споживче кредитування», про що свідчить зокрема додаток №1 до кредитного договору №10-723-850-2-18-Г від 22.06.2018 року, в якому викладено графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчій кредит, у тому числі погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, а тому посилання відповідача на порушення вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованим.

Відповідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, сплати відсотків, комісії та штрафу, у зв`язку з чим заборгованість в сумі 181403,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2721,06 гривень на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 30) заборгованість за кредитним договором № 10-723-850-2-18-Г від 22 червня 2018 року в розмірі 181403,80 гривень, яка складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 116822,43 гривень, суми залишку нарахованих та несплачених відсотків 329,04 гривень, суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди в розмір 11682,24 гривень, штрафу в розмірі 52570,09 гривень та судові витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 2721,06 гривень.

Повний текст судового рішення складений 27 червня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук