Справа № 473/3672/19
"29" жовтня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
в серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 назви АДРЕСА_2 , зареєстрована за вказаною адресою. Також в даній квартирі зареєстрована з 19.03.2004 року відповідач ОСОБА_2 Проте за місцем реєстрації без поважних причин не проживає. Разом з тим, реєстрація відповідача у даній квартирі створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю.
Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_3 не з`явились. Остання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Судом, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення. Про причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву не направила, в зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.
Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вирішення зазначеного питання залишив на розсуд суду.
Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши показання свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 (згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, виданого 15.12.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управляння юстиції Миколаївської області, змінила прізвище та ім`я з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 ) є власником квартири АДРЕСА_1 зміни назви Ленінградська АДРЕСА_3 в м АДРЕСА_2 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 02.01.1995 року Знам`янським відділком Одеської залізниці (а.с.5, 6, 41).
В даній квартирі зареєстрована з 19.03.2004 року відповідач ОСОБА_2 , яка є членом сім`ї власника житла, проте за місцем реєстрації не проживає з 25.02.2018 року, що знайшло своє підтвердження відповідно до письмових доказів, наявних у матеріалах справи (а.с.8-10, 11, 12), показань свідка ОСОБА_4 .
В той же час реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні жодні докази, що відповідачу з боку власника створювалися будь-які перешкоди в користуванні житлом, не висловила вона бажання продовжувати користуватися квартирою й під час розгляду справи.
Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Згідно зі ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статті 150,156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Водночас, ст.405 ЦК України встановлює сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема:
- члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником;
- член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За такого, враховуючи встановлені обставини, небажання відповідача знятися з реєстраційного обліку, наслідком чого є створення ними позивачу незручностей та перешкод у користуванні та розпорядженні майном, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 259, 263 - 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 зміни назви Ленінградська АДРЕСА_3 в м. АДРЕСА_2 Миколаївської АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В. Лузан