ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Харків

Справа № 638/18045/17

Провадження № 22-ц/818/ 4692/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», Фізична особа-підприємець Білецький Юрій ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», Фізичної особи-підприємця Білецького Юрія Олександровича про визнання договорів недійсними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 5 червня 2019 року, ухвалене суддею Семіряд І.В.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати недійсним Договір №EU-541 від 18.11.2017, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 ; визнати недійсним Договір ДБ №EU-541 від 18.11.2017, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 ; визнати недійсним Договір споживчого кредиту №АВН0RX08 від 18.11.2017, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк»; стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 вартість товару, перераховану ПАТ «Акцент-Банк» згідно з платіжним дорученням №BLFZ09BI91 від 18.11.2017 у сумі 21 710,81 грн; стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди; стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди та просив судові витрати покласти на відповідачів.

Позов мотивований тим, що 18.11.2017 між ним та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір EU-541 на виготовлення та передачу ПВХ-конструкцій на суму 19 989 грн та Договір на ДБ №EU-541 на виготовлення та передачу ДБ на суму 7 500 грн. Загальна сума вартості товару за двома договорами склала 27 489 грн. З метою попередньої оплати товару ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Акцент-Банк» договір споживчого кредиту №АВН0RX08 на суму 27 489 грн. Вважає умови договорів несправедливими, такими, що вчинені під впливом обману, а тому вважає, що вони мають бути визнані недійсними.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 5 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач свідомо звернувся до банку з метою отримання кредиту та згідно з умовами договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними. Банк свої зобов`язання за договором виконав, позичальник отримав грошові кошти для споживчих потреб, які були перераховані на рахунок ФОП ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на обставини, які були викладені ним в позовній заяві. Звертає увагу на те, що оскаржені ним договори суперечать нормам та принципам чинного законодавства, а тому повинні бути визнані недійсними.

Судом першої інстанції не враховані обставини, що для здійснення оплати вартості товару, ФОП ОСОБА_3 було виписано ПАТ «Акцент-банк» рахунок фактуру на суму 62 483,00 грн., що не відповідає умовам оскаржуваних договорів. Крім того, ФОП ОСОБА_3 виписав товарний чек на аванс за металеві конструкції рама на суму 35 000,00 грн., хоча жодних умов щодо авансування товару, сторонами при укладенні договору не передбачалося. Судом першої інстанції не були враховані доводи позивача про те, що умови спірних договорів та додатків до них у своєму змісті містять умови, що є несправедливими, оскільки обмежують право позивача на розірвання договору, встановлюють для позивача обов`язки, що не мають будь-якого відношення до предмета договору. Суд не надав оцінку тій обставині, що не дивлячись на здійснену оплату товару, позивачеві не було здійснено поставку товару, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують виконання ФОП ОСОБА_3 своїх зобов`язань з постачання товарів згідно з умовами оскаржуваних договорів поставки.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.2017 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір EU-541 на виготовлення та передачу ПВХ-конструкцій на суму 19 989 грн та Договір на ДБ №EU-541на на виготовлення та передачу ДБ на суму 7 500 грн. За змістом договорів, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками Виконавця. В свою чергу Замовник зобов`язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу згідно з умовами даних Договорів. Загальна сума вартості товару за двома договорами склала 27 489 грн, завдаток становить 21 710, 81 грн.

Відповідно до Додатку № 1 до кожного Договору, позивач своїм особистим підписом підтвердив, що він під час укладання договору належним чином повідомлений, що ПВХ конструкції виготовляються з використанням скла, розкроєного під визначений Замовником, індивідуальний розмір. Також своїм підписом позивач підтвердив, що йому відомо, що згідно з Додатком № 3 до Постанови КМУ від 19.03.1994 року № 172 затверджений перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню). Відповідно до даного переліку скло, нарізане або розкроєне під розмір визначений покупцем (замовником) не підлягають поверненню. Враховуючи викладене, розірвання договору не допускається. У випадку придбання ПВХ конструкцій у кредит, договір кредиту не підлягає розірванню, допускається дострокове повне погашення кредиту.

Встановлено, що 18.11.2017 з метою попередньої оплати товару позивач уклав з ПАТ «Акцент-Банк» договір споживчого кредиту на суму 27 489 грн. Відповідно до заяви позичальника №АВН0RX08 між позивачем ОСОБА_1 з однієї сторони та ПАТ «Акцент-Банк» з іншої сторони було укладено Договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Банк надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 27 489 грн, строком на 36 місяців (з 18.11.2017 по 17.11.2020 включно), зі сплатою відсотків у розмірі 0,12 % річних. Щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту складає 1 099,56 грн, щомісячний платіж у сумі 765,02 грн, з 29.05.2018 у сумі 1 0864,58 грн, період сплати з 23 по 28 число кожного місяця.

Позивач своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ «Акцент-Банк», а також погодився з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами, що розміщені на сайті Банку, Тарифами складає між позивачем та Банком кредитно - заставний договір (п. 13-15 Заяви).

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 2 статті 640 ЦК України, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За приписами частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом частин другої-п`ятої статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у заяві позичальника № АВН0RX08 своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування відповідачем (а також його місцезнаходження), а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями позичальника; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість послуги з оформлення договору (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення, тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови.

Безпосередньо у заяві позичальника були зазначені істотні умови договору, а саме: розмір кредиту 27 489 грн, строк кредиту 36 місяців з 18 листопада 2017 року по 17 листопада 2020 року включно, цільове призначення кредиту - з метою оплати товару, розмір відсотків за користування кредитом - 0,12% річних.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Позивач своїм підписом на заяві позичальника погодився із тим, що заява разом із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» умовами та правилами складає між позичальником та банком кредитно-заставний договір, а тому позивач був обізнаний із тим, що він підписує саме кредитний договір.

Однак із заяви слідує, що умови, правила та тарифи розміщені на сайті банку www.a-bank.com.ua складають між позичальником та банком кредитно-заставний договір, однак вони не містять підпису позивача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 листопада 2017 року шляхом підписання заяви-анкети.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що фактично в матеріалах справи відсутні умови, правила та тарифи, якими визначено розмір пені (яка не являється істотною умовою договору) за порушення умов договору, а тому вони не являються частиною договору, так як позивачем не підписані, дана позиція колегії суддів узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові № 14-131цс19 від 03 липня 2019 року.

Суд першої інстанції вірно встановив, що укладений між сторонами кредитний договір містить всі істотні умови, передбачені для такого виду правочину, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи ОСОБА_1 про невідповідність сум зазначених в оскаржуваних договорах сумам зазначених в рахунку фактурі та товарному чеку не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не доведено, яким чином порушені його права вказаними суперечностями, адже сума споживчого кредиту наданого позивачу банком становить 27 489 грн, що відповідає сумі, яку позивач просив надати йому у строковий кредит шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_3 (а.с. 7).

В заяві позичальника зазначено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі:оплати/часткової оплати товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_5 Опис предмету застави: металеві конструкції рама розміром 15000х15000, вартість якого 62 489 грн. Також вказано, що сума авансового внеску за товар, який сплачується за рахунок власних коштів позичальника становить 35 000 грн. Різницю складає сума 62489-35000 =27489 грн.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення судів першої інстанцій, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, які досліджені судом першої інстанції і їм надана правова оцінка..

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 5 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук

повний текст постанови

складено 28 жовтня 2019 року