Справа № 513/326/19
Провадження № 2/513/351/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Тончевої Н.М., за участю: секретаря судового засідання Коротаєвої О.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Субботіної Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", треті особи: Саратський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить виконавчий напис, вчинений 22 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 14998, про стягнення з ОСОБА_1 , котра народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Крива АДРЕСА_1 Саратського району Одеської області, місце проживання: АДРЕСА_2 , місце роботи- невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження якого: місто Київ , вулиця Грушевського , будинок №1 Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, к/р НОМЕР_2 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299, невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № ОD7KAN10975968 від 26.06.2008року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 21.06.2017року, грошових коштів у сумі 88 527,10 доларів США ( вісімдесят вісім тисяч п`ятсот двадцять сім доларів США 10 центів), що за курсом 26,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.06.2017року складає 2 304 360 грн.41 коп. ( два мільйони триста чотири тисячі триста шістдесят гривень 41 копійка), з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 177, 26 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 5420, 37доларів США, заборгованості з комісії у розмірі 1 666, 13 доларів США, заборгованості з пені у розмірі 64 038, 62 доларів США, заборгованості по штрафам ( фіксована частина) у розмірі 9,60 доларів США, заборгованість по штрафам ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 4 215,12 доларів США - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що при вчинені виконавчого напису, приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення, оскільки приватний нотаріус при вчиненні цього напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин, оскільки згідно кредитно заставного договору № ОD7KAN10975968 від 26.06.2008року його було укладено на суму 12 929, 48 доларів США а не на 13 177, 26 доларів США.

Позивач вказує, що ПАТ КБ «Приват Банк» звертався до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська , яким в свою чергу 23.11.2011року у справі 2-2198/2011 було винесено рішення яким автомобіль марки Daewoo реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008року випуску, модель Matiz, кузов № НОМЕР_4 , що належить на праві власності позивачу було відібрано та передано на підставі зазначеного рішення в заклад АТ КБ « Приватбанк». Нотаріусом при видачі виконавчого напису не було враховано дане рішення суду.

Більш того, позивач вважає, що нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу вийшов за межі підвідомчості здійснення нотаріальних дій при вчиненні виконавчого напису та не мотивував з яких причин здійснив виконавчий напис, оскільки місцем укладення договорів між позивачем та відповідачем зазначено м. Одесу, населений пункт де мешкає позивач, а місцезнаходження АТ КБ « Приватбанк» це м. Дніпро/Київ.

Більш того, вважає що виконавчий напис № 14998 від 22.12.2017року вчинено з порушенням встановлених законом строків позовної давності у 3 роки.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Позивач та представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі .

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» до судового засідання не з`явився, повідомлявся судом про час і місце слухання справи належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Від ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що останній з позовом не згодний та не визнає його, а вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так твердження позивача щодо порушення нотаріусом ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» є хибними, оскільки виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням вимог глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» на підставі наданих банком документів, що підтверджує безспірність заборгованості. Зазначив, що позивач вважає, що розмір заборгованості перед банком є спірним, але не обґрунтовує відсутність заборгованості або наявність боргу в меншому розмірі, не вказує сум, які ним були сплачені, не підтверджує факт погашення заборгованості жодним документом. Рішення суду, на яке посилається позивач також ним не виконано. Ненадання вказаних документів виключає будь-які обвинувачення в порушенні Закону України «про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису.

Третя особа: Саратський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.

Враховуючи, що позивачка не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

26 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно заставний договір № ОD7KAN10975968 на суму 12929,48 доларів США з кінцевим терміном повернення 25.06.2015року для придбання автомобілю марки Daewoo реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008року випуску, модель Matiz, кузов № НОМЕР_4 , який було передано в заставу за заначеним кредитно-заставним договором.

22 грудня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. із заявою про вчинення виконавчого напису на копії Кредитного договору № ОD7KAN10975968 від 26.06.2008року для стягнення боргу за вищевказаним договором, а саме: грошових коштів у сумі 88 527,10 доларів США ( вісімдесят вісім тисяч пятсот двадцять сім доларів США 10 центів), що за курсом 26,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.06.2017року складає 2 304 360 грн.41 коп. ( два мільйони триста чотири тисячі триста шістдесят гривень 41 копійка), з урахуванням: заборгованності за тілом кредиту у розмірі 13 177, 26 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 5420, 37доларів США, заборгованності з комісії у розмірі 1 666, 13 доларів США, заборгованності з пені у розмірі 64 038, 62 доларів США, заборгованості по штрафам ( фіксована частина) у розмірі 9,60 доларів США, заборгованість по штрафам ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 4 215,12 доларів США.

22 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було видано виконавчий напис №14998 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження якого: місто Київ , вулиця Грушевського , будинок №1 Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, к/р НОМЕР_2 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299, невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № ОD7KAN10975968 від 26.06.2008року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 21.06.2017року, грошових коштів у сумі 88 527,10 доларів США ( вісімдесят вісім тисяч пятсот двадцять сім доларів США 10 центів), що за курсом 26,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.06.2017року складає 2 304 360 грн.41 коп. ( два мільйони триста чотири тисячі триста шістдесят гривень 41 копійка), з урахуванням: заборгованності за тілом кредиту у розмірі 13 177, 26 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 5420, 37доларів США, заборгованності з комісії у розмірі 1 666, 13 доларів США, заборгованності з пені у розмірі 64 038, 62 доларів США, заборгованості по штрафам ( фіксована частина) у розмірі 9,60 доларів США, заборгованість по штрафам ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 4 215,12 доларів США .

За заявою ПАТ КБ «ПриватБанк», 04.04. 2018 року постановою головного державного виконавця Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження ВП №55934342 по виконанню виконавчого напису №14998 від 22.12.2017 року про стягнення грошової суми у розмірі 2 304 160 грн.41 коп. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1ст.1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, нотаріусу, замість засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, відповідачем було пред`явлено розрахунок заборгованості.

Вказані документи не є тотожними та не замінюють один одного, що дає суду підстави вважати, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості, з огляду на вимоги пункту 2 вищевказаного Переліку, не є документом, який посвідчує безспірність визначеної суми боргу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу позивача було направлено письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № ОD7KAN10975968 від 26.06.2008року, однак, в зазначеній вимозі відсутня дата її направлення.

Тож, судом встановлено, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. виконавчий напис був виданий 22 грудня 2017 року з порушенням вимог п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як зазначено уст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано суду акт державного виконавця від 10.01.2013року згідно якого в заклад ПАТ КБ «Приватбанку» передано автомобіль марки Daewoo реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008року випуску, модель Matiz, кузов № НОМЕР_4 , що належить на праві власності позивачу та акт приймання від 10.01.2013року зазначеного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк».

Крім того, позивачем було надано :

рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2011року яким вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 було задоволено частково та передано в заклад ПАТ КБ « Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 належний їй на праві власності автомобіль марки Daewoo реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008року випуску, модель Matiz, кузов № НОМЕР_4 в рахунок заборгованності за кредитно заставним договором № ОD7KAN10975968 від 26.06.2008року станом на 29.04.2009року в розмірі 101 895 гривень 63 коп., що є еквівалентом 13 386, 01 доларів США.

Однак, вказані обставини не були зазначені ПАТ КБ «ПриватБанк» в заяві про видачу виконавчого напису та не були враховані нотаріусом при його вчиненні.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу.

Суд вважає, що приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, не звернув уваги на наявність обставин, передбачених п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до правової позиції ВСУ по справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 р.: «з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Що стосується строку протягом якого вчиняється виконавчий напис, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 р., передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 р. за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 р. за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Пунктами 3.1. 3.5. Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172.

Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 34, 39, 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 81,89, 128, 141, 223, 264, 265, 268, 272, 280-283, 288, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", треті особи: Саратський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 22 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 149998, про стягнення з ОСОБА_1 , котра народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Крива Балка Саратського району Одеської області, місце проживання: АДРЕСА_2 , місце роботи- невідомо, реєстраційний номер облікової картки « платника податків НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження якого: місто Київ , вулиця Грушевського , будинок №1 Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, к/р НОМЕР_2 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299, невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № ОD7KAN10975968 від 26.06.2008року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 21.06.2017року, грошових коштів у сумі 88 527,10 доларів США ( вісімдесят вісім тисяч пятсот двадцять сім доларів США 10 центів), що за курсом 26,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.06.2017року складає 2 304 360 грн.41 коп. ( два мільйони триста чотири тисячі триста шістдесят гривень 41 копійка), з урахуванням: заборгованності за тілом кредиту у розмірі 13 177, 26 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 5420, 37доларів США, заборгованності з комісії у розмірі 1 666, 13 доларів США, заборгованності з пені у розмірі 64 038, 62 доларів США, заборгованості по штрафам ( фіксована частина) у розмірі 9,60 доларів США, заборгованість по штрафам ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 4 215,12 доларів США - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Скасувати заход забезпечення позову, а саме : зупинення на час розгляду справи виконання виконавчого напису від 22 грудня 2017 року за №14998 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 2304360 гривень 41 копійка за виконавчим провадженням №55934342 відкритим 04 квітня 2018 року Саратським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вжиті ухвалою суду від 13. 03.2019року по цивільній справі №514/326/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа, що не заявляє самостійних вимог Саратський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. М. Тончева