Справа № 500/5570/18
Провадження № 2/500/433/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіній О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом Ізмаїльської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-
В серпні 2018 року Ізмаїльська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1345 від 20.09.2007 року. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, але не проживають більше 6 місяців. Місце перебування відповідачів на даний час не відоме. З огляду на зазначене, позивач просить визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1345 від 20.09.2007 року будинок (гуртожиток) АДРЕСА_2 прийнято у комунальну власність Ізмаїльської міської громади (а.с.4).
Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» вулицю Енгельса перейменовано на вулицю Грушевського Михайла.
Відповідно до довідки КП «Житсервіс» від 26.03.2018 року №266 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.6).
Зазначене підтверджується також довідками Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 05.09.2018 року та від 06.09.2018 року (а.с.14-16).
Як вбачається з актів перевірки паспортного режиму від 04.09.2017 року, 18.12.2017 року та 19.03.2018 року відповідачі за адресою АДРЕСА_1 не проживають, що підтверджено поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , викладеними в актах (а.с.7-9).
Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_7 відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин, оскільки відповідачі за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше року, вони втратили право користування житлом відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 7 цього Закону зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідачі не мешкають в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності їх у спірному приміщенні понад один рік є поважними.
Таким чином, будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна у відповідачів відсутні.
Своїм перебуванням на теперішній час на реєстраційному обліку в будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачеві, відповідачі створюють перешкоди в реалізації позивачем в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, тобто порушує ч.ч. 1,2 ст. 317, ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрація місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позовні вимоги обґрунтовані.
За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.
Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, -
Позов Ізмаїльської міської ради Одеської області, адреса місцезнаходження юридичної особи: просп.Суворова,62, м.Ізмаїл Одеської області, до ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 30 березня 1998 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським РВ ГУМВС України в Одеській області 30 травня 2008 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 30 листопада 2010 року, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням є підставою для зняття з реєстраційного обліку: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 30 березня 1998 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським РВ ГУМВС України в Одеській області 30 травня 2008 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 30 листопада 2010 року, судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) грн. в рівних частинах з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т.П.Пащенко