Справа № 226/1984/19

Справа № 226/1984/19
Провадження № 2/226/625/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року м.Мирноград

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Редько Ж.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, сплаченої за договором,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2019 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми, сплаченої за договором.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що справа за вказаним позовом не підсудна Димитровському міському суду з таких підстав.

Звертаючись до Димитровського міського суду за місцем свого проживання, позивач керується Законом України «Про захист прав споживачів», яким, на її думку, регулюються спірні правовідносини щодо укладеного відповідачем договору на здійснення юридичних (адвокатських) послуг з померлим батьком позивача ОСОБА_3 .

Між тим, як вбачається з позовної заяви, правова природа правовідносин, що склались між ОСОБА_3 та адвокатом Молчановою Н.В. урегульована Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та стосується представництва інтересів довірителя на підставі договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює правовідносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Споживачем згідно із п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Таким чином, навіть, виходячи з юридичного визначення поняття споживача, позивач не відповідає його критеріям, а відповідно, не є споживачем у розумінні вказаного вище Закону.

Натомість, вимога позивача ґрунтується на захисті її майнового права внаслідок порушення відповідачем договірних зобовязань.

Правовідносини сторін, які випливають з договору про надання юридичних послуг адвокатом, врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до загальних положень цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Зміст послуг укладеного між відповідачем та батьком позивача договором, а саме: збір і отримання документів, підготовка позову до суду, представництво інтересів у суді тощо, підпадає під поняття інші види правової допомоги та поняття представництва, які регламентовані п.6, п.9 ч.1 ст.1 вказаного Закону

Згідно з ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За загальним правилом відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.8 ст.27 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до п.3.1 договору на здійснення юридичних (адвокатських) послуг місцем надання послуг є юридична адреса виконавця в м.Покровську, а також в інших місцях на усне або письмове прохання клієнта.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що справа не підсудна Димитровському міському суду Донецької області, оскільки місце реєстрації відповідача та місце виконання договору не підпадають під територіальну юрисдикцію вказаного суду.

З огляду на місце проживання відповідача та місце виконання договору дана справа підсудна Красноармійському міськрайоннному суду Донецької області.

За приписами п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки дана справа не підсудна Димитровському міському суду Донецької області, вона підлягає передачіКрасноарміському міськрайоннному суду Донецької області.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, сплаченої за договором, передати на розгляд за підсудністю до Красноарміського міськрайоннного суду Донецької області, який знаходиться за адресою: 85300, Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Європейська, 20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ж.Є.Редько