Справа № 486/1121/19
Провадження № 2-о/486/32/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О. І,

при секретарі Архіповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Джанкой АР Крим, народила доньку ОСОБА_2 , однак здійснити реєстрацію дитини не має можливості оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, а тому позбавлена можливості отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Зазначила, що встановлення факту народження дитини їй необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого чинним законодавством України зразка.

В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися, надали суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Заявник вказує, що підтримує свою заяву у повному обсязі, заінтересована особа зазначає, заперечень проти заяви не має.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_3 зареєстрованому 03.12.2016 року Джанкойським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, за актовим записом № 534.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Джанкой Республіки Крим ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.02.2017 року.

17.02.2017 року Джанкойським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим складено актовий запис №137 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Джанкой Республіки Крим Російської Федерації, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 17.02.2017 року Джанкойським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Згідно повідомлення Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області № 78/15.27-5.1.3 від 02.07.2019 року, заявнику відмовлено в оформленні реєстрації народження дитини, оскільки надані нею документи не відповідають вимогам норм законодавства України.

Згідно з п.7) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 3 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В той же час відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27лютого 1991 року, визначено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 , підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Однак заявник позбавлена можливості отримати передбачений ст. 13 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану та п.п.2 п.1) розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», виданий належним органом документ, необхідний для реєстрації народження дитини. У зв`язку з цим факт народження не може бути зареєстрований в органах ДРАЦС.

Відповідно до п.4) ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Виходячи з положень ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що орган, який видав свідоцтво про народження ОСОБА_2 в м. Джанкой АР Крим, є незаконним, але разом з цим суд приймає до уваги в сукупності з іншими доказами дані, наявні у цьому свідоцтві.

Так, згідно висновку Постанови Верховного суду від 22.10.2018 у справі №235/2357/17, до вказаних правовідносин можуть бути застосваними так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Відповідно до п.11) ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону, враховуючи ту обставину, що заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України, з метою забезпечення гарантії прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити юридичний факт народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Джанкой АР Крим, батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 ..

Таким чином суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч.5 ст. 317 ЦПК України, копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи..

Керуючись ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч.2 ст.9, ч.2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», п.11 ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", ст.ст.7, 12-13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273, ст.ст. 293-294, 315, 317-319, ст.ст.352, 354, 355, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження дитини, задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини жіночої статі ОСОБА_2 в місті Джанкой АР Крим АДРЕСА_1 Україна, матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Кармана Новоійського району Бухарської області, громадянка України, батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Джанкой АР Крим, громадянин України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін