ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/3520/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів надання послуг
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 червня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

перевіривши у порядку прийняття до розгляду апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року, постановлену у складі судді Шарка О.П., по цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про припинення дій по незаконному нарахуванню заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про припинення дій по незаконному нарахуванню заборгованості.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, 10.06.2019 ОСОБА_1 безпосередньо до суду апеляційної інстанції подано апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 червня 2019 року з районного суду було витребувано матеріали цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про припинення дій по незаконному нарахуванню заборгованості.

Матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції 24.06.2019.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначив, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 21.05.2018. Однак, судове рішення йому було незрозумілим, а тому він 04.06.2018 звернувся до суду з заявою про його роз`яснення. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2018 йому було відмовлено у задоволенні вказаної заяви. Ухвалу від 25.07.2018 він оскаржив в апеляційному порядку 05.09.2018. Апеляційна скарга була розглянута 11.04.2019 за його відсутності. Копію постанови Харківського апеляційного суду від 11.04.2019 він отримав 24.05.2019.

Вважає, що п`ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року повинен відраховуватись саме з 24.05.2019.

На підставі викладеного просить поновити строк на оскарження ухвали суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Нормою ч. 1 ст. 127 ЦПК України врегульовано питання поновлення процесуальних строків, за якою суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В порушення положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України обов`язку доказування, апелянтом не доведено, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином та своєчасно повідомлявся судом першої інстанції про розгляд справи після її повернення із суду апеляційної інстанції у березні 2018 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень кореспонденції суду (т. 2 а. с. 271), а також заяви ОСОБА_1 (т. 2 а. с. 265, 266, 267, 270, 272).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з розпискою ОСОБА_1 (т. 2 а. с. 278), він отримав копію оскаржуваної ухвалі 21.05.2018, що свідчить про його обізнаність за змістом оскаржуваного судового рішення з вказаної дати, після чого для нього почав спливати 15-денний строк на оскарження ухвали суду, який закінчився 05.06.2018.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що можливість апеляційного оскарження ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року виникла лише після завершення апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу районного суду від 25.07.2018 про відмову у роз`ясненні ухвали від 07.05.2018, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону, який не передбачає такої умови для апеляційного оскарження.

Крім того, за правилами ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

ОСОБА_1 не надав доказів наявності передбачених у п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для незастосування річного строку на апеляційне оскарження рішення суду, який сплив 05 червня 2018 року, і за своїм характером він є таким, що не підлягає поновленню.

Таким чином, у даному випадку відсутні законні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, і вже сплив визначений ч. 2 ст. 358 ЦПК України річний строк, який припинив можливість поновити цей строк.

Враховуючи викладене, слід відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Одним із фундаментальних аспекту принципу верховенства права, ст. 10 ЦПК України, є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення в питанні, то їх рішення не повинно піддаватися сумніву. Винятки з цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, яких у даному випадку не встановлено.

Відмова у відкритті апеляційного провадження у даному випадку не обмежує право учасника справи на доступ до суду, оскільки таке обмеження права на апеляційне оскарження передбачено законом, і є пропорційним його легітимній меті дотримання принципу правової визначеності.

Керуючись ч. 2 ст. 358, 389 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року, постановлену у складі судді Шарка О.П., по цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про припинення дій по незаконному нарахуванню заборгованості.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач

В.Б. Яцина.

Судді -

П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.