Провадження №: 2-н/755/285/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2019 р. суддя Дніпровського районного суд м. Києва Марфіна Н. В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 160-164 Цивільного процесуального кодексу України за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

26 червня 2019 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено ст.. 162 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом витребувана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

Згідно відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак 27.02.2018 року знятий з реєстраційного обліку як померлий.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, серед іншого, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Таким чином, з наведеного вбачається, що дана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі коли відповідач (боржник) на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням права, свобод та інтересів третіх осіб.

За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу та відсутність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо, серед іншого, настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З огляду на викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у цивільній справі за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг, оскільки суду стало відомо про смерть боржника до відкриття провадження по справі, тобто цивільна правоздатність боржника у відповідності до ст.46 Цивільного кодексу України припинилась до звернення заявника до суду із вказаною заявою, в той же час ОСББ «Стародарницький» не позбавлене права відповідно до ст.1281 Цивільного кодексу України звернутися до суду до спадкоємців, які прийняли спадщину, що є самостійним предметом доказування, а тому захист прав стягувача має здійснюватись шляхом пред`явлення позову за тими же вимогами шляхом подання окремого позову до потенційних спадкоємців майна померлого ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцят днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: