РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2019 Провадження №2-о/425/232/19

Справа № 425/3702/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження,

встановив:

31.10.2019 року заявник звернулась до Рубіжанського міського суду Луганській області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 її невісткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитини ОСОБА_3 , у місті Алчевськ Луганської області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Також просить вказати батьків дитини, мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Алчевськ Луганської області її невістка- ОСОБА_2 , народила хлопчика- ОСОБА_3 .Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України. Встановлення цього факту необхідно заявнику для реєстрації народження дитини, тому вона змушена звернутися до суду для встановлення факту народження .

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 31.10.2019 року прийнято до розгляду дану заяву, відкрито провадження у зазначеній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами окремого провадження.

У судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала (а.с.- 27).

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, письмових пояснень щодо заяви про встановлення факту народження не надав.

Суд, дослідивши й оцінивши представлені письмові докази по справі в їх сукупності дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що згідно довідки №4000 від 19.03.2018 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає/ перебуває за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.8).

Заявник є матір`ю ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження - а.с. 9), який згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 13.07.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.16).

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по містах рубіжне та Хрустальний Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 30.10.2019 № 1187/18.20-49 , заявнику відмовлено в реєстрації акту народження дитини, чоловічої статті, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки заявником для підтвердження факту народження пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та який не відповідає встановленій формі документів відповідно до чинного законодавства України (а.с. 22).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей).

Відповідно Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Таким чином, місто Алчевськ розташоване на тимчасово окупованій території Луганської області.

Заявником надано суду медичне свідоцтво про народження №26, виданого 22.01.2019 КУ «Алчевський центр матери та дитини» ОРДЛО, відповідно до якого, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 13 год. 25 хв. народила дитину - хлопчика, вагою 4400 грамів (а.с. 20).

Також заявником надано свідоцтво про народження, видане 06.02.2019 року відділом запису актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції ОРДЛО, згідно якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Алчевськ ОРДЛО, його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 21).

Крім того, заявник надала до заяви про встановлення факту народження світлини, на яких відображені її син з дружиною та новонародженою дитиною (а.с.23-26).

Відповідно п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров`я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд дійшов висновку застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування).

В ході розгляду справи судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником, яка є громадянкою України, законодавства України та нормативних актів України після народження онука в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо.

Неможливість отримати у місті Алчевськ Луганської області необхідні документи для реєстрації факту народження дитини, виникла в зв`язку з проведенням на окремих територіях Донецької та Луганської областей України операції Об`єднаних силта розташування цього міста на тимчасово окупованій території України.

Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для проведення державної реєстрації акту народження дитини, яка є її онуком.

Таким чином, суд дійшов висновку, що існують всі підстави для встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , дитини чоловічої статі у місті Алчевськ Луганської області.

Щодо задоволення вимог про зазначення імені дитини та батьків дитини, суд вказує, що вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково та встановлює факт народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Алчевськ Луганської області дитини хлопчика.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293-294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження - задовольнити частково.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Алчевськ Луганської області дитини хлопчика.

В задоволенні вимог про визначення імені та походження дитинивідмовити за необґрунтованістю.

Відповідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання.

Відповідно ч. 5 ст. 317 ЦПК України копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Заявник- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа- Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Головного територіального управління юстиції у Луганській області , місцезнаходження: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Руденка,7, .

Суддя В.В. Москаленко