Справа № 703/1079/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Холодняк Л.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1999 року по 17 вересня 2012 року. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається та потребує допомоги, а тому звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Крім того зазначила, що дитина має захворювання, яке потребує значних затрат для лікування.

Відповідач надіслав до суду відзив в якому зазначив, що він створив нову сім`ю в якій народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження доньки його дружина ніде не працює, а займається вихованням дитини, також вказав, що у його дружини є донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом із ними та він піклується про неї. Вказав, що на даний час ніде не працює, має нестабільний та мізерний заробіток. Крім того зазначив, що аліменти на період навчання дітей до 23 років має виходити з матеріальної можливості батьків надавати таку допомогу. Відповідач заперечував проти позовних вимог позивача, але зазначив, що має можливість надавати аліменти на період навчання доньки ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі в сумі 400 гривень щомісячно, оскільки вважає, що такий розмір виплати не призведе до погіршення матеріального стану його сім`ї.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково і вказала, що відповідач ОСОБА_3 має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій 400 щомісячно, оскільки має нестабільний заробіток.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Рішенням Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 17 вересня 2012 року шлюб, який був укладений 07 серпня 1999 року між сторонами розірваний (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 22 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області Лебідь ОСОБА_8 В. уклала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 26 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Як вбачається з довідки державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України № 2273 від 11 січня 2017 року ОСОБА_4 дійсно є студентом І курсу денної форми навчання, термін навчання у академії 6 років (а.с. 3).

З квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» №0.0.8366361/1.1 від 29 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 сплатила кошти за проживання в гуртожитку в розмірі 4100 гривень (а.с. 13).

Із наданих проїзних документів вбачається, що ОСОБА_10 витрачає кошти на проїзд з м. Дніпро до м. Сміла (а.с. 7-12).

З квитанції ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗУ вбачається, що за березень-серпень 2018 року ОСОБА_4 за проживання в гуртожитку № 7 сплатила 2700 гривень (а.с. 105).

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області батьками ОСОБА_11 , 25 березня 2016 року зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_12 .

З наданих суду медичних документів вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє та проходить обстеження у медичних закладах (а.с.96-104).

З виконавчого листа виданого 02 жовтня 2012 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області вбачається, що з ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_13 аліменти на утримання дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 31 липня 2012 року та до повноліття ОСОБА_7 , а потім по 1/4 частині доходу боржника щомісячно, але не менша 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 61).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Окрім того, як вбачається з позовної заяви, підставами звернення з відповідним позовом серед інших є підвищення цін на продукти харчування, одяг, лікування, навчання, житлово-комунальні послуги, проїзд у транспорті.

Вищевказані позивачем у позовній заяві обставини відповідають дійсності та являються загальновідомими фактами та безпосередньо впливають на життєдіяльність дитини.

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно ч.1 ст.18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої постановою Верховної ради України 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 вищевказаної Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду відповідні докази, які є підставою для стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання, при цьому визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання.

Таким чином, з огляду на недопустимість порушення прав дитини на забезпечення батьками її належного утримання, за вимогою позивача слід стягнути аліменти на період навчання за рішенням суду.

При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження рівня життя, який вона б мала, в разі утримування її обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, саме і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Позивачем доведено в ході розгляду справи, що її донька несе витрати зумовлені навчанням в Державному закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», зокрема: на проживання, проїзд в громадському та міжміському транспорті.

Також, суд враховує стан здоров`я спільної відповідача та позивача дитини, яка має захворювання, що також потребує значних фінансових затрат для його лікування.

Суд, не приймає до уваги, як належні та допустимі докази, товарні чеки надані позивачем на загальну суму 894 гривень 50 копійок на придбання канцтоварів та продуктів харчування, оскільки з таких не вбачається витрачання коштів саме ОСОБА_4 на її потреби, пов`язані із навчанням.

Відтак, суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, або ж суттєвих змін у сімейному стані, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суду не подав, за таких обставин, суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім.

Наявність на утриманні у відповідача малолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сплата коштів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини доходу боржника щомісячно не звільняє від обов`язку сплачувати аліменти дитині, яка продовжує навчання .

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає позовні вимоги позивача доведеними, відтак такими, що підлягають до задоволення.

Розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дитині та який не призведе до порушення його прав та інтересів, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 185, 199, 200 СК України, ст.ст. 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354, 430 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на період навчання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 квітня 2018 року і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х річного віку.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене позивачем в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони у справі :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник відповідача ОСОБА_2 , діє згідно ордера серія ЧК №80647.

Головуючий О.П.Опалинська