Справа № 456/2068/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/3354/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судді Шеремети Н.О., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Олексишина Ігоря Богдановича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 в користь публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 143371 (сто сорок три тисячі триста сімдесят одна) грн. 30 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 в користь публічного акціонерного товариства «Дельта банк» судовий збір в розмірі 1433 (одна тисяча чотириста тридцять три) грн.. 71 коп.

Рішення суду в інтересах ОСОБА_1 оскаржив адвокат Олексишин Ігор Богданович, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, питання про відкриття провадження у даній справі вирішується за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Відповідно до пункту 13 статті 1 «Перехідні положення» ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, в редакції, чинній на день ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Поряд з цим, частиною другою ст. 358 чинного ЦПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалене судом 29 травня 2015 року і на час подачі апеляційної скарги сплив річний термін.

В прохальній частині апеляційної скарги адвокат Олексишин Ігор Богданович просить поновити пропущений строк, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 жодного разу не був належно повідомлений про час та місце судового засідання, а також не був присутній при проголошенні оскаржуваного судового рішення, з текстом судового рішення та матеріалами справи адвокат Олексишин І.Б. ознайомився тільки 29 вересня 2019 року. При цьому в апеляційній скарзі не зазначено непереборних обставин, які б перешкоджали подати апеляційну скаргу своєчасно, до спливу 1 року з дати ухвалення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судове засідання, яке відбудеться 29 травня 2015 року про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.157), крім того, представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 неодноразово брав участь у справі діючи на підставі довіреності від 24.07.2014 року.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року незалежно від поважності причин пропуску строку.

За таких обставин суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Олексишина Ігоря Богдановича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2019 року.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Олексишина Ігоря Богдановича на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Львівського апеляційного суду Шеремета Н.О.