КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/5511/16 Головуючий у І інстанції - Оладько С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Пітенко І.Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2017р. по справі №367/5511/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання попереднього договору купівлі-продажу квартири недійсним та стягнення сплачених коштів ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, згідно якої зазначив, що 12 квітня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області ухвалив рішення по справі № 367/5511/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання попереднього договору купівлі-продажу квартири недійсним та стягнення сплачених коштів. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2019 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 липня 2017 року залишено без змін.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами зазначає, що 23 січня 2019 рок йому стало відомо про експертний висновок Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №8-4/2464 від 31 січня 2018 року з якого вбачається, що підпис в попередньому договорі №Л-2Н-61 від 21 грудня 2013 року на 1,2,3 аркушах в нижньому куті на 4 аркуші в графі «продавець» ліворуч від прізвища « ОСОБА_1 » виконані ОСОБА_1 , а підпис в акті від 21 грудня 2013 року прийому-передачі грошових коштів згідно Попереднього договору №Л-2Н-61 від 21 грудня 2013 року в графі «отримав» ліворуч від прізвища « ОСОБА_1 » виконані не ОСОБА_1 . Зважаючи на викладене заявник просив переглянути рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2017 року за нововиявленими обставинами, оскільки такі обставини є суттєвими для вирішення питання по суті і не були відомі йому під час розгляду справи в суді першої інстанції. У зв`язку з викладеним просив переглянути рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2017 року за нововиявленими обставинами, а його заяву задовольнити.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та ухвалити нову постанову якою зменшити суму боргу перед ОСОБА_2 до 55056 грн.

Апеляційну скаргу мотивував наступним. Вважає, що ухвала є незаконною та не обгрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають дійсності. Посилається на неправильному застосуванні судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді заяви за нововиявленими обставинами. Вважає експертний висновок Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №8-4/2464 від 31 січня 2018 року нововиявленою обставиною.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 з позовом про визнання попереднього договору купівлі-продажу квартири недійсним та стягнення сплачених коштів

За результатами розгляду справи суд першої інстанції своїм рішенням позовну заяву ОСОБА_3 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти сплачені за попереднім договором купівлі-продажу квартири № Л-2 Н -61 від 21.12.2013 року в сумі 179 196, 97 грн.Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1 151,98грн., в частині визнання договору недійсним відмовив.

Не погодившись з вказаним рішення ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою до Апеляційного суду Київської області на вказане рішення та просив суд скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2017 року по справі №367/5511/16-ц та змінити його.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області 27 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2017 року у справі № 367/5511/16-ц, залишенобез змін .

Постановою Верховного суду від 21 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 липня 2017 року залишено без змін.

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2017 року за нововиявленими обставинами посилаючись на експертний висновок Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №8-4/2464 від 31 січня 2018 року про який йому стало відомо 23 січня 2019 року та яким було встановелено , що підпис на акті від 21 грудня 2013 року прийому передач грошових коштів згідно Попереднього договору №Л-2Н-61 від 21 грудня 2013 року в графі «отримав» виконав не ОСОБА_1 і це є підставною для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини передбачені ч.2 ст.361 ЦПК України відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч 1,2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

2. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.»

Судом встановлено,що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2017р по справі № 367/5511/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання попереднього договору купівлі-продажу квартири недійсним та стягнення сплачених коштів було частково задоволений позов ОСОБА_3 , стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 179 196грн 97 коп та судові витрати 1151грн 98 коп. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 27.07.2017р та постановою Верховного Суду від 21.11.2018 р рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2017р залишено без змін.

Згідно заяви ОСОБА_1 як на нововиявлену обставину посилається на експертний висновок № 8-4/2464 від 31.01.2018 року, який був отриманий в рамках кримінального провадження №0001557 від 05.05.2016р за ч 1 ст.190 КК України.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 № 4 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

«Згідно зі ст. 423 ЦПК України підставами перегляду рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у скоєнні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пп.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року (аналогічні положення закріплено у ст.423 ЦПК), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку». Наведена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29.08.2018р по справі 552/137/15-ц.

Судом встановлено, що висновок експерта №8-4/2464 від 31.01.2018р не є нововиявленою осбтавиною, а є новим доказом, на який посилається відповідач як на підтвердження того факту, що він не отримував від позивача 55056грн Однак,дана обставина існувала на час розгляду справи по суті,на дану обставину посилався відповідач під час розгляду справи, а також під час подачі апеляційної скарги та касаційної скарги.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata -остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він від позивача отримав грошові кошти у розмірі 109149 грн, однак не отримував авансового платежу у сумі 55056 грн, а також платежі, зазначені у графіку погашення заборгованості по квартири від 26 квітня 2014 року, 24 травня 2014 року та 23 липня 2014 року, посилаючись не те, що підписи про отримання коштів у вказані дати йому не належать, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини перевірялись судами під час розгляду справи і їм надано правову оцінку.

Зокрема, суд правильно виходив з того, що відповідач не оспорював факт укладання між сторонами вказаного договору та його умови. Зокрема і пункт 2.2.1 про отримання 55056 грн в якості авансу одночасно із підписанням цього договору.

Окрім того, після 23 липня 2014 року впродовж 2014-2016 років відповідач продовжував отримувати грошові кошти від позивача, розписуватись у «Графіку погашення заборгованості по квартирі», який є додатком до договору від 21 грудня 2013 року, та не пред`являв до нього жодних вимог щодо несплати платежів за 26 квітня, 24 травня та 23 липня 2014 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2017р по справі № 367/5511/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання попереднього договору купівлі-продажу квартири недійсним та стягнення сплачених коштів.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2019 рокуслід , залишити без змін оскільки постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 липня 2017 року залишено без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2019 року

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко