Справа № 766/9878/19
УХВАЛА

19 червня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову/скарги по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, зацікавлена особа Акціонерне товариство Комерційний Банк «УкрСиббанк» в особі відділення ПАТ КБ УкрСиббанк Херсон на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває вказана вище цивільна справа.

Крім того, разом зі скаргою було подано до суду заяву про забезпечення скарги, в якій просить заборонити відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вчиняти будь-які дії стосовно арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме: нежитлового приміщення загальною площею 393,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1045 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити Херсонській філії Державного підприємства «Сетам» вчиняти будь-які дії спрямовані на реалізацію арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме нежитлового приміщення загальною площею 393,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1045 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою м. Херсон, АДРЕСА_2 . Сенявіна АДРЕСА_3 буд.11-б; зупинити примусову реалізацію арештованого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 393,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1045 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Заява обґрунтована тим, що скаржник в судому порядку оскаржує незаконні дії державного виконавця, які полягають в недотриманні порядку реалізації арештованого майна, а тому заходи забезпечення скарги шляхом зупинення примусової реалізації майна, є співмірними і пов`язаними з предметом скарги, та можуть потенційно забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення скарги.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Згідно ст.149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п 10 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За таких обставин, вжиття заходів до забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення, виходячи з розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Частина 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинного на даний час), передбачає можливість зупинення судом передачі майна на реалізацію. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до п. 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Таким чином, аналіз даних норм свідчить, що скаргу на дії приватного виконавця щодо оскарження дій, можливо забезпечити шляхом зупинення реалізації спірного нерухомого майна, оскільки в період розгляду справи судом, державним виконавцем може бути відчужено в примусовому порядку спірне майно, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, звертаючись із заявою про забезпечення позову в даній справі, заявник також просить суд заборони виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії щодо арештованого нерухомого майна, що належить заявнику.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця, з огляду на що, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дії щодо, адже за приписами вказаного Закону вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в частині вимог заявника про заборону вчиняти державному виконавцю будь-які дії стосовно арештованого нерухомого майна задоволеню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

На час розгляду справи № 766/9878/19 за скаргою ОСОБА_1 , Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, зацікавлена особа Акціонерне товариство Комерційний Банк «УкрСиббанк» в особі відділення ПАТ КБ УкрСиббанк Херсон на дії державного виконавця - зупинити примусову реалізацію арештованого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 393,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1045 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 .

В решті відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно направляється заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття нової ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суддя: В.В.Прохоренко