Справа № 405/4932/19
УХВАЛА

"02" липня 2019 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Шевченко І.М.

при секретарі Фришко А.Ю..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О. в порядку ст. 439 ЦПК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на обставини викладені у поданні просить винести ухвалу про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 436 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

З матеріалів доданих до подання судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває зведене виконавче провадження № 56138951 про стягнення коштів з ОСОБА_1 заборгованості у сумі понад 800 тис. грн. на користь ПАТ Надра, ОСОБА_2 та держави, до складу якого входить:

- виконавче провадження № 46511749 з примусового виконання виконавчого листа № 1111/7647/12 від 27.01.2015 р. виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Надра 781 041,74 грн.;

-виконавче провадження № 45227294 з примусового виконання виконавчого листа № 405/7476/13-ц від 12.03.2014 р., виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11 543,29 грн.

-виконавче провадження № 42527139 з примусового виконання виконавчого листа № 405/7479/13-ц від 12.03.2014 р., виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 142 860,71 грн.

-виконавче провадження № 40332430 з примусового виконання виконавчого листа № 405/7475/13-ц від 12.09.2013 р., виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 796,11 грн.

-виконавче провадження № 50888499 з примусового виконання постанови б/н від 12.06.2015 р. Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави 40 799,47 грн. виконавчого збору;

-виконавче провадження № 40461427 з примусового виконання виконавчого листа № 405/6534/12-ц від 13.05.2013 р., виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави 1 177,03 грн.

В добровільному порядку рішення боржником не виконано.

Вищевказані виконавчі документи перебували на виконанні в Фортечному відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, які в подальшому за постановою заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Журавко В.М., від 28.03.2018 року, про передачу виконавчого провадження, виконавчі провадження передано до відділу для виконання. Згідно ст. 25 Закону України Про виконавче провадження 06.04.2019 р. державним виконавцем винесено постанови про прийняття до виконання виконавчих проваджень. В цей же день державним виконавцем об`єднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження про що винесено постанову про об`єднання у зведене виконавче провадження.

Згідно ст. 18, ст. 19 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 ицький направлено виклики боржнику (06.04.2018 р., 05.06.2018 р. 26.06.2018 р., 16.07.2018 р.), яким роз`яснено положення ст. 19 Закону з`явитися до відділу на 23.04.2019 р. об 11.00 год. та надати декларацію про доходи та майновий стан боржника; пояснення за фактом невиконання вимог виконавчих документів, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них; достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; довідку про склад сім`ї; документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

Виклики державного виконавця, боржник не отримує, поштові конверти повертаються з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Державним виконавцем, разом із стягувачем ОСОБА_2 , неодноразово здійснювався вихід за адресою АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, проте двері були зачинені. Про зазначені факти державним виконавцем складено акти державного виконавця, в яких також зафіксовано, що за вказаною адресою боржнику залишалися виклики (шляхом приклеювання на двері), при вчинення виконавчих дій державним виконавцем також застосовувалась фотофіксація.

Проте, боржником декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на виконання рішень не здійснено, що суперечить вимогам частини 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно матеріалів виконавчого провадження державними виконавцями ще Фортечного відділу ДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області: проведено опис та арешт рухомого майна боржника, зокрема транспортний засіб, який реалізовано з прилюдних торгів; за поданням державного виконавця внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №20003941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

З метою виявлення майна, коштів боржника, державним виконавцем направлялися запити до органів, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його реєстрацію (перереєстрацію), а саме: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку; Регіональний сервісний центр МВС України в Кіровоградській області; Головне управління Держпродспоживслужби у Кіровоградській області; Управління Держпраці у Кіровоградській області; Державна служба України з безпеки на транспорті; ДП "Держреєстри України"; Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо наявності зареєстрованих земельних ділянок, органу Пенсійного фонду України та органу Державної фіскальної служби України.

Згідно відповідей вищезазначених установ та органів майно належне боржнику на праві власності не зареєстровано. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб така інформація відсутня; згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформації не знайдено.

З метою перевірки майнового стану боржника щодо коштів, які містяться на рахунках у банківських установах, про зберігання цінностей у банках, про укладення з банком договорів про надання в майновий найм індивідуального банківського сейфу та ін., державним виконавцем у банківські установи направлено вимоги щодо надання такої інформації на ім`я боржника у банківських установах.

Згідно відповідей банківських установ боржник не укладав договори про зберігання цінностей або отримання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфу, що охороняється банком.

Щодо відкритих рахунків у банківських установах, з відповідей останніх стало відомо, що боржник має відкриті рахунки в ПАТ Приватбанк, ПАТ Райффайзен банк Аваль, ПАТ Альфа банк у зв`язку з чим на підставі ст. 48, 56 ЗУ «Про виконавче провадження державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, які направлено на виконання до банківських установ. З метою списання коштів, які містяться на рахунках боржника державним виконавцем до банківських установ направлено платіжні вимоги, кошти стягненні з рахунку боржника у сумі 60,70 грн. перераховано на користь держави, як витрати виконавчого провадження, інші платіжні вимоги повернено у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, рухоме майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем при виході за місцем реєстрації боржника, а саме АДРЕСА_1 , неодноразово залишалися виклики - попередження з вимогою з`явитися до відділу та сплатити борг; крім того на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак, як вбачається з вище викладеного, на виклики не з`являється, про причини неявки не повідомляє виконавця.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником зареєстровано житловий будинок, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , частка власності 1/1.

Державним виконавцем, 04.03.2019 року, рекомендованим листом направлено вимогу боржнику, якою зобов`язано боржника з`явитися за адресою АДРЕСА_1 .

Не дивлячись на вказані наслідки невиконання виклику, боржником проігноровано відповідні документи виконавчого провадження; з цього приводу жодного повідомлення - відповіді від останнього на адресу відділу не надійшло.

На дати, які було викликано боржника та на які призначено проведення виконавчих дій останній не з`являвся, причини своєї відсутності не повідомив, доступ до приміщення не забезпечив. Об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підлягає опису замкнений, що унеможливлює об`єктивне проведення опису майна та забезпечення його належного зберігання. Дані факти засвідчуються актами державного виконавця від 15.02.2019 р., 15.03.2019 р.

Враховуючи вищевикладене значну суму заборгованості та обставини, що боржник ОСОБА_1 всіляко ухиляється від виконання рішення суду, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О. просила вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно положень ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту ст. 439 ЦПК України випливає, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів належних боржникові від інших осіб.

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

З огляду на зазначене, судом відзначається, що ухвала суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивована, що, також вказує на те, що суду суб`єктом відповідного подання мають бути надані належні докази, які б свідчили, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, однак це не дало результатів, крім того, мають бути надані докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу державного виконавця до житла чи іншого володіння боржника, наявність доказів знаходження майна боржника у іншої особи, належність житла чи іншого володіння саме цій особі.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла чи іншого володіння особи гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Поряд з цим, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій, тим самим, відзначається, що державний виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

В свою чергу, з досліджених матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, відсутні об`єктивні відомості, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження, так як докази на підтвердження отримання боржником направленої на його адресу поштової кореспонденції відсутні.

Відповідно до актів державного виконавця виходом за адресою АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив, перевірити місце проживання, майновий стан боржника не було можливим.

Поряд з цим, судом відзначається, що відсутні будь-які докази того, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_1 відмовляється допустити державного виконавця до житла, так як в матеріалах виконавчого провадження не міститься відомостей, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_1 отримав лист державного виконавця про проведення виконавчих дій за місцем його фактичного проживання, або ж за місцем зареєстрованого за ним (боржником) права власності на нерухоме майно, зокрема, рекомендованого поштового повідомлення чи доказів щодо неможливості вручення такого повідомлення, а зазначені вище акти державного виконавця самі по собі не свідчать про ухилення боржника від проведення виконавчих дій, відсутні також об`єктивні відомості стосовно того, в який спосіб повідомлявся боржник про вихід державного виконавця до житла, чи належним чином повідомлявся боржник про час та місце вчинення виконавчих дій та яких саме, чи зобов`язував державний виконавець боржника бути присутнім за адресою АДРЕСА_1 в конкретний час для проведення державним виконавцем виконавчих дій в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, а так само, чи дійсно боржник отримував виклики державного виконавця та не виконував їх, а також, що державний виконавець вичерпала всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Інших доказів в підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає у здійсненні державним виконавцем виконавчих дій, та, зокрема, доказів стосовно того, що останнім чиняться перешкоди у доступі державному виконавцю до його житла, якими, на переконання суду, можуть бути документи, що підтверджують факт не допуску державного виконавця до житла чи іншого володіння особи, копії повідомлень про вручення документів боржнику, письмові пояснення боржника, відомості про те, що боржник користується зазначеним вище житлом та фактично у ньому проживає, державним виконавцем до подання не надано.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що об`єктивні та достатні підстави для задоволення подання відсутні.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 439 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко