ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7911/19 Справа № 171/2643/18 Суддя у 1-й інстанції - Семенова Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року, яке постановлено суддею Семеновою Н.М. у м. Апостолове Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.10.2018 року позивач у м. Апостолове продав відповідачу 5470 кг. насіння соняшника, за ціною 7700 грн. за тону. На другий день, за тією ж ціною, позивач продав відповідачу ще 16820 кг. насіння соняшнику. Загальна кількість проданого ним насіння соняшника склала 22290 кг. (5470 кг.+16820= 22290), а загальна його вартість склала 171633 грн. (22290х7700=171633).

Відповідач пообіцяв сплатити кошти за придбане насіння у строк 10 днів. У зазначений термін відповідач сплатив позивачу лише 70000 грн., а інша частина коштів у розмірі 101633 грн. до сьогоднішнього дня відповідачем не сплачена.

У зв`язку з наведеним вище позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь кошти за придбане насіння в розмірі 101633 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

На думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням свідків, які підтвердили факт купівлі відповідачем у позивача насіння соняшника та не враховано, що представник відповідача не заперечує того, що відповідач знаходиться у розшуку за обвинуваченням його у шахрайстві, які вчинені в м. Апостолове.

Позивач вважає доведеним той факт, що видача відповідачем йому квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 05.10.2018 року та квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 06.10.2018 року є підтвердженням укладення між ним та відповідачем договору купівлі-продажу.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту укладення 05.10.2018 року договору купівлі-продажу з відповідачем ФОП ОСОБА_2 , позивачем ОСОБА_1 надано квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 05.10.2018 року, у якій зазначено про одержання від ОСОБА_1 суми 7700 грн., в наступній графі 5470 кг. (а.с.8).

На підтвердження факту укладення 05.10.2018 року договору купівлі-продажу з відповідачем ФОП ОСОБА_2 , позивачем ОСОБА_1 надано квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 06.10.2018 року, у якій зазначено про одержання від ОСОБА_1 насіння вагою 5080 +11740 =16820 кг. сума - 7700 грн., 20 000 - задаток (а.с.9).

Звертаючись з позовом про стягнення коштів, позивач посилався на те, що відповідач тривалий час ухиляється від повернення коштів, які він мав сплатити позивачу за придбане насіння соняшника.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено того, що він є виробником сільськогосподарської продукції, мав сільськогосподарську продукцію у власності та міг використовувати її у цивільному обороті, не доведено того, що ФОП ОСОБА_2 був суб`єктом зберігання сільськогосподарської продукції та був стороною договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від власного імені, отже не доведено факту укладення договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції з відповідачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість та добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд.

У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію.

Обов`язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач, на підтвердження своїх позовних вимог та на підтвердження факту укладення 05.10.2018 року договору купівлі-продажу з відповідачем ФОП ОСОБА_2 , надав квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 05.10.2018 року, у якій зазначено про одержання від ОСОБА_1 суми 7700, в наступній графі 5470 кг. (а.с.8).

На підтвердження факту укладення 05.10.2018 року договору купівлі-продажу з відповідачем ФОП ОСОБА_2 , позивачем ОСОБА_1 надано квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 06.10.2018 року, у якій зазначено про одержання від ОСОБА_1 насіння вагою 5080 +11740 =16820 кг. сума - 7700 грн., 20 000 - задаток (а.с.9).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу насіння соняшника в загальній кількості 22290 кг. на загальну суму 171633 грн.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона, продавець, передає або зобов`язується передати майно, товар, у власність другій стороні, покупцеві, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно, товар, і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Натомість, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів укладення між сторонами договору купівлі-продажу насіння соняшника у кількості 22290 кг. на загальну суму 171633 грн.

При цьому квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 05.10.2018 року та від 06.10.2018 року не можуть свідчити про укладення будь-якого договору, оскільки згідно з пп. 11-13 п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 № 637, касовий ордер - це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного Банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України; касові документи - це документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку; касові операції - це операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов`язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку.

Отже, в даному випадку Квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 05.10.2018 року та від 06.10.2018 року є відображенням операції, що пов`язані з прийманням і видачою готівки під час проведення розрахунків через касу.

Крім того, слід зауважити, що надані позивачем квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 06.10.2018 року та 05 жовтня 2018 року не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та Положенню про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 № 637, оскільки не містять обов`язкові реквізити, передбачені чинним законодавством до такого документу.

Також, з наданого прибуткового касового ордеру б/н від 05.10.2018 року, у якому зазначено про одержання від ОСОБА_4 суми 7700, та в наступному рядку 5470 кг. не вбачається, що саме було надано позивачем відповідачу (а.с.8), а з наданої квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 06.10.2018 року, у якій зазначено про одержання від ОСОБА_4 насіння вагою 5080 +11740 =16820 кг. не вбачається, що 7700 грн. коштує саме одна тонна цього насіння (а.с.9).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням свідків, які підтвердили факт купівлі відповідачем у позивача насіння соняшника, оскільки відповідно до абзацу другого п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК України, не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що представник відповідача не заперечував того, що відповідач знаходиться у розшуку за обвинуваченням його у шахрайстві, які вчинені в м. Апостолове, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності кримінального провадження відносно відповідача за обвинуваченням в шахрайських діях, зокрема, й наявності кримінального провадження щодо шахрайських дій відносно позивача по справі, де б позивача було визнано потерпілим.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про доведеність того факту, що видача відповідачем йому квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 05.10.2018 року та квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 06.10.2018 року є підтвердженням укладення між ним та відповідачем договору купівлі-продажу, оскільки статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона, продавець, передає або зобов`язується передати майно, товар, у власність другій стороні, покупцеві, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно, товар, і сплатити за нього певну грошову суму.

Натомість, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів укладення між сторонами договору купівлі-продажу насіння соняшника у кількості 22290 кг. на загальну суму 171633 грн., при цьому квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 05.10.2018 року не містить найменування товару, який прийнято відповідачем від позивача, а квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 06.10.2018 року не містить визначення вартості соняшника за одиницю ваги - 1 тонна, що не дає правових підстав вважати, що між сторонами було укладено купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, а саме - насіння соняшника у визначеному позивачем розмірі за зазначеною позивачем ціною.

У відповідності до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі наведеного вище, на думку колегії суддів, позивачем, відповідно до норм чинного законодавства, не доведено факту укладення договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції з відповідачем, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: