Справа № 509/2765/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

25 червня 2019 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (спадкоємців ОСОБА_3 ) адвоката Зудової В.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (спадкоємців ОСОБА_3 )до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит-К» про визнання правочину недійсним, визнання майнових прав, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (спадкоємців ОСОБА_3 ) адвокат ЗудоваВ.В.звернулась до суду з позовом про визнання недійсним правочину щодо одностороннього розірвання відповідачем укладених між сторонами договорів купівлі-продажу майнових прав, визнання за ним майнових прав за цими договорами, зобов`язання відповідача передати позивачу безумовне майнове право на квартири, зазначені в цих договорах, а самена квартири, що знаходяться в 4-секційному 10-поверховому житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 :

- квартиру на (дев`ятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_1 , проектною площею 64,97 кв. м.,

- квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_2 , проектною площею 63,40 кв. м.,

- квартиру на 9 (дев`ятому)поверсі, будівельний № НОМЕР_3 , проектною площею 57,27 кв. м.,

- квартиру на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_4 , проектною площею 61,00 кв. м.,

- квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_5 , проектною площею 64,97 кв. м.,

- квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 67, проектною площею 63,40 кв. м.,

- квартиру на 10 (десятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_6 , проектною площею 61,00 кв. м.,

- квартиру на 11 (одинадцятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_5 а, проектною площею 64,97 кв. м.,

- квартиру на 11 (одинадцятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_7 а, проектною площею 63,40 кв. м.,

- квартиру на 11 (одинадцятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_8 а, проектною площею 57,27 кв. м.,

- квартиру на 11 (одинадцятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_6 а, проектною площею 61,00 кв. м.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між позивачами в особі спадкодавця та відповідачем11 січня 2013 року були укладені договори купівлі-продажу майнових прав, перелік яких зазначено в Додатку № 1 до позовної заяви, відповідно до умов яких відповідач зобов`язався передати у власність позивачу безумовне майнове право на збудоване в майбутньому майно, яке стає в майбутньому після прийняття Об`єкту будівництва в експлуатацію правом власності позивача, а позивачі в особі спадкодавця зобов`язались прийняти відповідне право (Пай) та сплатити визначену в п. 5.1. відповідних договорів суму. Позивачами в особі спадкодавця були виконані свої зобов`язання за вказаними договорами в повному обсязі, було сплачено відповідачу суми коштів, визначені зазначеними Договорами (детально зазначено в Додатку № 1 до позовної заяви), що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів. Відповідно до умов укладених договорів (п. 4.3) орієнтовний строк здачі об`єкту до експлуатації - 4 квартал 2013 року, до теперішнього часу будівництво не закінчено.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2017р. затверджено зміни до плану санації відповідача, які передбачають передання, який передбачає передання інвесторам, що виконали свої зобов`язання за відповідними договорами, у власність про інвестованих ними квартир після закінчення будівництва. (роздруківка з ЄДРСР додається, оригінал знаходиться в матеріалах господарської справи № 1-7/158-09-3124).

Позивачі звернулись до керуючого санацією відповідача із листом, в якому просили розглянути та визнати їх майнові вимоги до відповідача, що випливають із укладених між сторонами договорів та внести відповідні зміни до плану санації відповідача, проте листом відповідача, позивачів було повідомлено про відмову в визнанні відповідних вимог та розірвання зазначених в додатку № 1 до позову договорів з огляду на невиконання позивачами в особі спадкодавця своїх зобов`язань щодо внесення коштів за вказаними договорами. Позивачі вважають, що розірвання відповідачем зазначених договорів, як односторонній правочин, має бути визнаний недійсним з посиланням на норми ст. 203, 215 ЦК України.

«24» червня 2019 року до суду надійшла заява представника позивачів про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ТОВ «ГРАНИТ-К» вчиняти будь-які дії щодо розпорядження майновими правами на квартири, що є предметом договорів, укладених з позивачем, а також самих квартир після введення будинку в експлуатацію, а також шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартир, майнові права на які є предметом укладених між сторонами по справі договорів.

В обґрунтування заяви представник позивачів вказує, що фактично будівельні роботи зі зведення будинку, майнові права на квартири в якому просять визнати за ним позивачі, майже завершено, у подальшому, у разі задоволення позовної заяви про визнання правочину недійсним, визнання майнових прав, зобов`язання виконати зобов`язання в натурі, не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, зробити неефективним захист прав позивачів в обраний ним спосіб у разі укладення відповідачем з іншими особами будь-яких договорів, предметом яких є майнові права на спірні квартири або у разі передання їх у власність іншими особам та реєстрації речових прав на зазначені квартири за іншими особами.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд,зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав,передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином,порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі,відповідно до вимогст.153 ч.1 ЦПК України.

За змістом ч. 1,2ст. 149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 2ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Проаналізувавши зміст позовних вимог представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (спадкоємців ОСОБА_3 ) адвоката Зудової В.В., розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, а саме те, що предметом позову є визнання за позивачами майнових прав на квартири, вказані в договорах купівлі-продажу майнових прав, укладених між сторонами по справі, та співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам,суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву про забезпечення позову, а саме в частині в частині заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартир, майнові права на які є предметом укладених між сторонами по справі договорів, оскільки забезпечення позову у такий спосіб не порушить прав відповідача на час розгляду справи в суді, а також, що представником позивача були надані належне та переконливе обгрунтування існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача, що полягають в можливій реєстрації речових прав на квартири, майнові права на які є предметом укладених між сторонами по справі договорів, за третіми особами, відчуженя вказаних квартир третім особам до ухвалення рішення в даній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення позову.

В іншій частині задоволення заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо розпорядження майновими правами на квартири, що є предметом договорів, укладених з позивачем, а також самих квартир після введення будинку в експлуатацію, є непропорційним втручанням в господарську діяльність відповідача, забезпечення позову у вказаний спосіб не є спів мірним із заявленими позовними вимогами.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 5, 149,151153,260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (спадкоємців ОСОБА_3 ) адвоката Зудової Вікторії Володимирівни задовольнити частково.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступних квартир в 4-секційному 10-поверховому житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 :

- квартири на (дев`ятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_1 , проектною площею 64,97 кв. м.,

- квартири на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_2 , проектною площею 63,40 кв. м.,

- квартири на 9 (дев`ятому)поверсі, будівельний № НОМЕР_3 , проектною площею 57,27 кв. м.,

- квартири на 9 (дев`ятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_4 , проектною площею 61,00 кв. м.,

- квартири на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 66, проектною площею 64,97 кв. м.,

- квартири на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 67, проектною площею 63,40 кв. м.,

- квартири на 10 (десятому) поверсі, будівельний № 70, проектною площею 61,00 кв. м.,

- квартири на 11 (одинадцятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_5 а, проектною площею 64,97 кв. м.,

- квартири на 11 (одинадцятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_7 а, проектною площею 63,40 кв. м.,

- квартири на 11 (одинадцятому) поверсі, будівельний № НОМЕР_8 а, проектною площею 57,27 кв. м.,

- квартири на 11 (одинадцятому) поверсі, будівельний № 70 НОМЕР_9 а, проектною площею 61,00 кв. м.,

В іншій частині задоволення заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя Є.С. Козирський