Провадження № 2/344/3286/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді: Шамотайла О.В.

секретаря: Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 28.05.2010 року він одружився з ОСОБА_2 , відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у Старокривотульській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №8 (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 28.05.2010р., а.с. 3). У шлюбі народилося двоє дітей: син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна між сторонами немає.

Позивач просить позов задовольнити, шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю та проводити розгляд справи без його участі, про що подав заяву.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, за змістом якої просить розглянути справу без її участі. Проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує.

Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Що стосується вимоги позову щодо визначення проживання неповнолітніх дітей, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

То з цього приводу слід вказати таке.

Зважаючи на те, що між батьками досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їх неповнолітніх дітей, оскільки позивач у своїй заяві підтримав свої позовні вимоги та просить залишити дітей проживати з відповідачем, а відповідач не заперечує щодо цього, то ця вимога позову теж підлягає до задоволення.

В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач не наполягав на стягненні з відповідача в його користь понесені ним судових витрати при подачі позову до суду, а відтак суд вважає за можливе судові витрати понесені позивачем залишити за ним.

На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267,273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 .) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - відсутній, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 28.05.2010 року у Старокривотульській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №8 .

Неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - відсутній, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Шамотайло