Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 676/2697/15-ц

провадження № 61-30805св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - виконувач обов`язків прокурора Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації,

відповідачі: Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація Хмельницької області, ОСОБА_1 ,

треті особи: Приватне підприємство Фірма «Земля», відділ Держгеокадастру у Кам`янець Подільському районі Хмельницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 12 січня 2017 року у складі колегії суддів: Федорової Н. О., Пастощука М. М., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року виконувач обов`язків прокурора Кам`янець-Подільського району Хмельницької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державного акта на право власності на земельні ділянку та договору оренди землі, зобов`язання повернути земельні ділянки.

На обґрунтування позову зазначав про те, що розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 06 лютого 2007 року № 63/2007-р ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населеного пункту з метою передачі у власність для ведення садівництва. Крім того, розпорядженням від 06 лютого 2007 року № 385/2007-р ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0, 20 га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населеного пункту, з метою надання в оренду для сінокосіння.

На підставі зазначених розпоряджень ОСОБА_1 отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га, який 15 червня 2007 року зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею. Крім того, 30 травня 2007 року між Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,1389 га для сінокосіння на 49 років.

Позивач вважає, що вищевказані розпорядження прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки надані ОСОБА_1 земельні ділянки розташовані в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, перебувають виключно у державній та комунальній власності і не можуть передаватись у приватну власність. Також надання ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва із земель іншого призначення без зміни її цільового призначення є порушенням статей 22, 31 ЗК України.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати незаконними та скасувати розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, а саме: від 06 лютого 2007 року № 63/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; від 6 лютого 2007 року № 64/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», від 15 травня 2007 року № 340/2007-р «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння», від 29 травня 2007 року № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради»; визнати недійсними державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га та договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,1389 га; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельні ділянки площею 0,0959 га та 0,1389 га Хмельницькій обласній державній адміністрації.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року у складі головуючого-судді Швець О. Д. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги прокурора є недоведеними, оскільки земельна ділянка для садівництва площею 0,0959 га розміщена поза межами прибережної захисної смуги, а земельна ділянка для сінокосіння площею 0,1389 га знаходиться в межах прибережної захисної смуги і відповідно до положень ЗК України може надаватися в користування на праві оренди.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 09 березня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконними та скасування розпоряджень Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області: від 6 лютого 2007 року № 63/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,12 га для ведення садівництва, та від 29 травня 2007 року № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради в частині надання у власність земельної ділянки площею 0,0959 га для садівництва ОСОБА_1 ; визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку загальною площею 0,00959 га Хмельницькій обласній державній адміністрації скасовано, у задоволенні цих позовних вимог відмовлено з інших правових підстав. У решті - рішення суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оспорювані розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0959 га для садівництва, прийняті з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки виділена земельна ділянка для садівництва не із земель сільськогосподарського призначення, а із земель іншого призначення. Однак апеляційний суд дійшов висновку, що прокурором пропущено позовну давність та не надано доказів наявності поважних причин його пропущення, що є підставою для відмови в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року касаційну скаргу прокурора Хмельницької області задоволено частково, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 9 березня 2016 року скасовано та справу передано новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення апеляційного суду та передаючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд не встановив до якої категорії земель та кому належали спірні земельні ділянки до передачі їх у власність ОСОБА_1 та дійшов передчасного висновку про наявність підстав у Кам`янець Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області повноважень на розпорядження спірними земельними ділянками водного фонду. Крім того, застосовуючи наслідки спливу позовної давності, апеляційний суд не з`ясував чи Хмельницька обласна державна адміністрація, яка є позивачем у справі, могла дізнатися про існування оспорюваних розпоряджень, здійснюючи контроль за діяльністю Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 12 січня 2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задоволено, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2007 року № 63/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району за межами населених пунктів з метою передачі у власність для ведення садівництва. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2007 року № 64/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання дозволу ОСОБА_1 замовити в проектній організації розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,20 га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району за межами населених пунктів з метою надання в оренду для сінокосіння. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 15 травня 2007 року № 340/2007-р «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння» в частині надання в оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 0,1389 та для сінокосіння ОСОБА_1 , що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району за межами населених пунктів. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 29 травня 2007 року № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради» в частині передання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0959 га для ведення садівництва, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району за межами населених пунктів. Визнано недійсним державний акт, серії ЯГ № 977664 про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:017:0011, площею 0,0959 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 щодо передачі земельної ділянки, загальною площею 0,1389 га, з кадастровим номером :12:017:00012. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, загальною площею 0,0959 га, з кадастровим номером :12:017:0011 та земельну ділянку, загальною площею 0,1389 га, з кадастровим номером :12:017:00012 Хмельницькій обласній державній адміністрації. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки оспорювані розпорядження Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області видані без позитивного висновку державної експертизи проекту землеустрою, що суперечить чинному законодавству. Крім того, земельна ділянка надана у власність ОСОБА_1 для садівництва знаходиться в межах захисної прибережної смуги Дністровського водосховища, на яку розповсюджується обмеження щодо її передачі у власність. Також земельна ділянка для садівництва відведена Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією Хмельницької області за рахунок земель державної власності, свідчить про перевищення наданих адміністрації повноважень (частина третя статті 122 ЗК України) та суперечить пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України, оскільки лише землі сільськогосподарського призначення можуть передаватися у власність громадянам, зокрема, для садівництва. Підстав для застосування наслідків спливу позовної давності немає, оскільки Хмельницька обласна державна адміністрація дізналася про порушене право лише у квітні 2015 року, а будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження початку перебігу позовної давності з 2007 року відповідачами не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У вересні 2017 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення апеляційного суду ґрунтується на припущеннях, оскільки з наданого до суду картографічного матеріалу, який являється частиною робочого проекту водоохоронної зони водосховища Дністровської ГЕС прямо не вбачається, що приватна земельна ділянка ОСОБА_1 знаходиться в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. Крім того, на момент прийняття оспорюваних розпоряджень, відділ Держгеокадастру Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не мав відомостей про прибережну водозахисну смугу Дністровського водосховища. Також апеляційний суд дійшов неправильного висновку про те, що позивачем не пропущено позовну давність, оскільки оспорювані розпорядження направлялися Хмельницькій обласній державній адміністрації після їх прийняття, а належних та достовірних доказів того, що зазначені розпорядження надійшли без додатків, на підставі яких можна було встановити факт порушення законодавства, позивачем надано не було. Крім того заявник зазначає, що суди не залучили його до участі у справі, оскільки на підставі договору купівлі-продажу від 07 серпня 2007 року саме він є власником земельної ділянки площею 0,0959 га та оспорюваним рішенням вирішені питання про його права та обов`язки.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 травня 2018 року справу № 676/2697/15-ц за позовом виконувача обов`язків прокурора Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державного акта на право власності на земельні ділянку та договору оренди землі, зобов`язання повернути земельні ділянки передано до Верховного Суду.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року вищевказану справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

За правилами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційного скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій установили, що розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2007 року № 63/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл ОСОБА_1 замовити в проектній організації розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га, що розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населенного пункту з метою передачі її у власність для ведення садівництва.

Розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 06 лютого 2007 року № 64/2007-р «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл ОСОБА_1 замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,20 га на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населеного пункту з метою надання в оренду для сінокосіння.

Розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 15 травня 2007 року № 340/2007-р «Про надання в оренду земельних ділянок для сінокосіння» надано ОСОБА_1 в оренду терміном на 49 років земельну ділянку для сінокосіння, розташовану на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населених пунктів.

Розпорядженням Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 29 травня 2007 року № 385/2007-р «Про передачу у власність земельних ділянок на території Устянської сільської ради» передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення садівництва, розташовану на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за межами населених пунктів та надано дозвіл на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку.

На підставі зазначених розпоряджень ОСОБА_1 отримав державний акт, серії ЯГ № 977664, про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:017:0011, площею 0,0959 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею за № 192 від 15 червня 2007 року.

Крім того, 30 травня 2007 року між Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки для сінокосіння, загальною площею 0,1389 га, з кадастровим номером :12:017:0012, строком на 49 років.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до статті 33 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 зазначала, що є власником земельної ділянки площею 0,0959 га, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07 серпня 2007 року, укладеним між нею та ОСОБА_1 .

Тобто на час розгляду справи судами ОСОБА_2 була власником спірної земельної ділянки площею 0,0959 га для ведення садівництва, яка розташована на території Устянської сільської ради Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області.

Втім суд першої інстанції, в порушення статей 33, 130 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, враховуючи те, що заявлені вимоги про повернення спірних земельних ділянок, не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, не з`ясував хто саме є власниками спірних земельних ділянок і не залучив їх до участі у справі, чим вирішив питання про їх права та обов`язки.

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

За таких обставин оскаржувані у касаційному порядку рішення суду першої та апеляційної інстанцій вважати законними і обґрунтованими не можна.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною першою статті 400 ЦПК Українивизначено, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 411 ЦПК Українисудові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, зокрема, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки суди прийняли рішення про права та обов`язки ОСОБА_2 , яка не була залучена до участі у справі, тому відповідно до пункту 8 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 12 січня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов