Справа № 129/1146/19
Провадження по справі №2/305/600/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді Бліщ О.Б.

секретаря с/з Вербещука В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 про стягнення суми переплаченого грошового забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми переплаченого грошового забезпечення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 17.08.2015 року був призваний до Збройних Сил України за мобілізацією та, на підставі наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ) № 226 від 10.10.2015, зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-регулювальника комендантського взводу військової частини. Позивач зазначив також, що відповідно до наказу № 240 від 26.10.2015, солдат ОСОБА_1 самостійно залишив військову частину-польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ), що призвело до отримання ним переплаченого грошового забезпечення. Так, 16.10.2015 солдат ОСОБА_1 написав рапорт та отримав дозвіл на виїзд у відпустку за сімейними обставинами за місцем постійного проживання у с. Видричка Рахівського району Закарпатської області. У встановлений термін прибуття до військової частини 26.10.2015 ОСОБА_1 не повернувся.

При проведенні Центральним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Міністерства оборони України за результатами внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період 01.06.2015 по 31.01.2017, згідно складеного звіту за результатами проведеного фінансового аудиту та аудиту відповідності від 12.05.2017 за № 234/3/26 солдат ОСОБА_1 має заборгованість перед військовою частиною НОМЕР_1 в сумі 1358,83 грн. Відповідно до довідки фінансово-економічної служби військової частини, станом на 17.04.2019, за солдатом ОСОБА_1 рахується заборгованість по переплаті грошового забезпечення на вказану суму. З огляду на викладене просили задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 суму переплаченого грошового забезпечення у сумі 1358,83 гривень, а також суму сплачених судових витрат.

Представник позивача надав в судове засідання письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Встановлено, що військова частина НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України» є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкована безпосередньо Міністерство оборони України, утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням. Структурним підрозділом військової частини НОМЕР_1 є військова частина-польова пошта НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 17 серпня 2015 року був призваний до Збройних Сил України по мобілізації, який, на підставі наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ) №226 від 10.10.2015, зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-регулювальника комендантського взводу військової частини.

На підставі наказу № 56 від 29.02.2016, ОСОБА_1 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що в період з 26.10.2015 і до часу звернення з позовом до суду ОСОБА_1 самовільно залишив військову службу, що призвело до отримання ним переплаченого грошового забезпечення.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки № 1619/157/1102 від 17.04.2019, заборгованість по переплаті грошового забезпечення ОСОБА_1 становить 1358,83 грн.

Згідно складеного звіту за результатами проведеного фінансового аудиту та аудиту відповідності від 12.05.2017 за № 234/3/26, солдат ОСОБА_1 має заборгованість перед військовою частиною НОМЕР_1 в сумі 1358,83 грн.

Відповідно до п. 34.4. Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», військовослужбовцям які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно до вимог ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 р. № 548-ХІV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством,подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

В силу ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 заборгованості у розмірі 1358,83 гривень.

Оскільки військовою частиною НОМЕР_1 сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду в сумі 1921 грн., а позовні вимоги задоволено повністю, то згідно вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати належить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), безпідставно набуте майно в розмірі 1358 (одна тисяча триста п`ятдесят вісім) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча: Бліщ О.Б.