Номер провадження: 22-ц/813/6536/19
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України

відповідач - Державна казначейська служба України

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року у складі судді Єршової Л.С.

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Державної казначейської служби України про стягнення з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральної шкоди у розмірі 110000,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року матеріали даної справи передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, а справу повернути для подальшого розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

Апеляційна скарга мотивована тим, що незаконні дії співробітників ОУ ДБВ НПУ, наслідком яких стало спричинення позивачу психічної травми, призвели до значних змін у здоров`ї та звичному порядку життя та праці позивача. Правовідносини, що склалися між сторонами, пов`язані з заподіянням шкоди внаслідок протиправних дій відповідача, яке мало місце на території Приморського району м. Одеси, позивач зареєстрований та проживає на території Приморського району м. Одеси. Позивачу, внаслідок протиправних дій відповідача, спричинено пошкодження здоров`я тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, чим заподіяна моральна шкода. Відтак, на дані правовідносини поширюються правила щодо альтернативної підсудності.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 ч.1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Враховуючи наведене, справа розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.3 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Згідно з ч.16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями, пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини. Позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника. Справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно або до якого прямує, або порту реєстрації судна. Зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов. У випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Враховуючи наведене, розгляд позову ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди у розмірі 110000,00 грн.не передбачає виключної підсудності.

Як вбачається з копії паспорту позивача, його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1 , що відноситься до Приморського району.

Відповідно до ч.4ст.28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем в тому числі і ст.1176 ЦК України, яка надає право вибору альтернативної підсудності.

Висновки суду першої інстанції по суті справи на цій стадії щодо обґрунтованості послання на ст.1176 ЦК України є передчасними, оскільки по суті справа не розглядалася. При цьому, стаття 28 ЦПК України в частині визначення підсудності у справах про відшкодування шкоди не відокремлює майнову та моральну шкоду, що спростовує висновки суду про унеможливлення розгляду справи Приморським районним судом м.Одеси.

Отже, у даному випадку позивач мав можливість обрати, який суд буде розглядати справу (або за місцезнаходженням відповідача, або за зареєстрованим місцем проживання позивача) та скористався своїм правом, передбаченим ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо того, що за вказаним позовом питання відносно підсудності мало вирішуватися за загальним правилом визначення підсудності, передбаченим ч.2 ст. 27 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням одного з відповідачів, а тому вважає безпідставним направлення матеріалів справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, направивши справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2019 року скасувати.

Справу направити до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: