Головуючий суду 1 інстанції - Посохов І.С.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 428/3505/19
Провадження № 22-ц/810/357/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Коновалова В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу

Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2019 року, постановленої у складі судді Посохов І.С. в залі судових засідань Сєвєродонецького міського суду Луганської області у м. Сєвєродонецьк

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя автомобіля KIA SORETO державний номер НОМЕР_1 .

Крім того, позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила в якості забезпечення позову накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль KIA SORETO державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2019 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою міського суду, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що твердження суду щодо того, що позивачем не надано пропозиції щодо зустрічного забезпечення, не відповідає дійсності, оскільки в даному випадку є недоцільним застосування зустрічного забезпечення взагалі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення позову заявнику ухвалою від 25 березня 2019 року, суд першої інстанції виходив із того, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, звернувшись до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, зареєстрований за відповідачем.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Статтею 151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На думку апеляційного суду, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову від 22.03.2019 року подана заявником із дотриманням вимог, передбачених ст. 151 ЦПК України.

Зокрема, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 на вимогу ст. 154 ЦПК України зазначає, що накладення арешту на автомобіль не обмежує правомочності відповідача щодо володіння та користування цим транспортним засобом, тож позивач вважає недоцільним застосування зустрічного забезпечення.

До того ж, в даному випадку взагалі немає підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ст. 154 ЦПК України, оскільки місцезнаходження відповідача знаходиться на території України, доказів того, що майновий стан позивача або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, у суду були відсутні підстави для повернення заяви про забезпечення позову з підстав не зазначення пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Будь-яких інших підстав для повернення заяви на підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК України судом першої інстанції не зазначено.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2019 року не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України є помилковими і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, відтак ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 березня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20.06.2019 року.

Головуючий

Судді: