ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 644/1180/19

Провадження № 22-ц/818/4563/19

30 жовтня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Сащенко І.С., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод»

третя особа Директор управління персоналом АТ «ХТЗ» - Толстопятова Людмила Сергіївна

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 23 липня 2019 року у складі судді Горчакової О.І. по справі № 644/1180/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод», третя особа Директор управління персоналом ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» Толстопятова Людмила Сергіївна про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

В обґрунтування позову зазначає, що з 04 квітня 2016 року по 07 лютого 2019 року

працював на посаді свердлувальника в цеху МЦ-1 ПАТ «Харківський тракторний завод».

06 грудня 2018 року він був ознайомлений з «Протоколом спільного засідання адміністрації цехового комітету профспілки механообробного цеху № 1» від 05 грудня 2018 року та «Розпорядженням» начальника МЦ-1 № 28 від 06 грудня 2018 року щодо скорочення чисельності працівників.

07 грудня 2018 року був ознайомлений з «Персональним попередженням» та йому було призначено дату звільнення 07 лютого 2019 року.

06 лютого 2019 року він отримав лист з відділу кадрів про необхідність з`явитися та отримати трудову книжку.

07 лютого 2019 року його звільнено за скороченням штату, він відпрацював останній день та отримав трудову книжку.

Вважає, що його звільнено з порушенням норм Кодексу законів про працю.

І начальник цеху, і цехком перевищили свої повноваження шляхом присвоєння собі права ініціативи розірвання трудового договору з ним.

Ініціювати розірвання трудового договору може тільки власник підприємства, тобто група «DCH» або уповноважений власником орган, тобто або гендиректор в залежності від його повноважень, або відділ по роботі з персоналом.

Цехком діяв в протиріччі з Законом, що регулює його діяльність, то його постанова є протизаконною і не має сили.

Він не є членом профспілки, не платив членські внески і цей цехком не мав права його звільняти.

Не враховано його переважне право на залишення на роботі, оскільки за час його трудової діяльності йому було присвоєно 4 розряд, а також він має високу продуктивність праці .

Ні рівень кваліфікації, ні продуктивність праці не були враховані ні цехкомом, ні начальником цеху.

Для його звільнення навмисно створено свідомо підроблені документи та не передбачені вимогами чинного законодавства Протокол спільного засідання адміністрації та цехового комітету профспілки механообробного цеху № 1 » від 05 грудня 2018 року, Розпорядження начальника МЦ-1 А.Н.Орлова № 28 від 06 грудня 2018 року, «Персональне попередження» Распоряжение» №19 від 06 грудня 2018 року, підписане директором з управління персоналом ОСОБА_2 С.

Трудові відносини з ним припинено згідно розпорядження керівника однієї зі служб заводу, між тим, саме наказ про його звільнення керівником підприємства не видавався.

Просить визнати незаконним його звільнення з ПАТ «Харківський тракторний завод»; скасувати «Розпорядження» № 19 від 06.12.2018 року за підписом директора по управлінню персоналом Л ОСОБА_3 про звільнення за скороченням численності штату (ч. 1 ст. 40 КЗпП); поновити на посаді свердлувальника цеху МЦ-1 ПАТ «Харківський тракторний завод»; стягнути середній заробіток за період вимушеного прогулу та судовий збір і судові витрати.

Відповідач ПАТ «Харківський тракторний завод» проти позову заперечував. ОСОБА_1 звільнений з посади свердлувальника 3 розряду механообробного цеху №1 АТ «ХТЗ» з 07 лютого 2019 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України в зв`язку із скороченням чисельності працівників. Розпорядження про звільнення позивача №19 від 06 лютого 2019 року підписано директором з управління персоналом АТ «ХТЗ» ОСОБА_4 . Підставою для скорочення став Наказ Генерального директора АТ «ХТЗ» від 04 грудня 2018 року №202 «Про внесення змін до штатних розписів структурних підрозділів та скорочення чисельності працівників». Наказ Генерального директора АТ «ХТЗ» №202 від 04 грудня 2018 року було погоджено з головою профкому АТ «ХТЗ». Згідно Статуту Генеральний директор видав довіреність на здійснення цих повноважень безпосередньо директору з управлінням персоналом ОСОБА_4 Трудовий договір з ОСОБА_1 укладено також згідно із розпорядженням директора з управління персоналом ОСОБА_4 31 березня 2016 року. На спільному засіданні адміністрації та цехового комітету профспілки механообробного цеху № 1 05 грудня 2018 року згідно протоколу засідання свердлувальник ОСОБА_1 не запрошувався, питання пріоритетності працівників залишення на роботі при скороченні численності працівників обговорювались у тому об`ємі, що зазначено у протоколі засідання. Для рішення про припинення трудового договору із працівниками складено протокол спільного засідання, згідно із яким на виконання Наказу Генерального директора АТ «ХТЗ» №202 від 04 грудня 2018 року і визначено персональний склад працівників, які підлягають звільненню в зв`язку із скороченням чисельності працівників. Після прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 повідомлено про майбутнє звільнення персонально 07 грудня 2018 року, про що складено персональне попередження, підписане позивачем.

Згідно з нормами Кодексу законів про працю України ОСОБА_1 був попереджений про звільнення за два місяці, в день звільнення з ним був проведений повний розрахунок у відповідності до статті 116 КЗпП України, йому була видана трудова книжка, він був ознайомлений з розпорядження про звільнення; ОСОБА_1 не є членом профспілки. Всі свердлувальники, які працювали та працюють на АТ «ХТЗ» були прийняті на роботу свердлувальниками 3-го розряду для виконання робіт за цими кваліфікаційними вимогами, отже кваліфікація всіх свердлувальників є однаковою. При вивільнені позивача безпосереднім керівником було враховано в першу чергу продуктивність праці свердлувальників та його найменший стаж роботи на АТ «ХТЗ» порівняно з іншими свердлувальниками цього ж розряду.

Крім ОСОБА_1 в цеху МЦ-1 працювали ще 4 свердлувальника, скороченню підлягали 2 штатні одиниці: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Залишились працювати ОСОБА_6 , яка має високі професійні якості та якій залишилось менше 3 років до досягнення пенсійного віку, ОСОБА_7 - має більший безперервний стаж роботи на АТ «ХТЗ» , ОСОБА_8 - має більшу продуктивність праці, загальний трудовий стаж на заводі більше 45 років, нагороджена почесною грамотою дирекції AT «ХТЗ» та профкому, нагороджена почесною грамотою виконкому Харківської міської Ради.

Третя особа Директор управління персоналом АТ «ХТЗ» ОСОБА_4 у позові просила відмовити.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 23 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з ПрАТ «Харківський тракторний завод».

Скасовано «Розпорядження» № 19 від 06 грудня 2018 року за підписом директора по управлінню персоналом Л ОСОБА_9 Толстопятовою про звільнення ОСОБА_1 за скороченням численності штату (ч. 1 ст. 40 КЗпП).

Поновлено ОСОБА_1 на посаді свердловщика в цеху МЦ-1 ПрАТ «Харківський тракторний завод».

Стягнуто з ПрАТ «Харківський тракторний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 08 лютого 2019 року по 23 липня 2019 року у розмірі 22 718 грн. 88 коп. та судові витрати у розмірі 119 грн. 46 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Харківський тракторний завод» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення мотивовано тим, що позивача звільнено із порушеннями трудового законодавства, а саме ст. ст. 5-1, 42, 49-2 КЗпП України, а тому «Розпорядження» № 19 від 06.12.2018 року про звільнення ОСОБА_1 за скороченням численності штату підлягає скасуванню. Середньоденна заробітна плата позивача без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів складає 420 грн.72 коп., а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 лютого 2019 року по день ухвалення судового рішення 23 липня 2019 року складає 22718,88 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 22718 грн. 88 коп. скасувати та ухвалити нове, яким стягнути 51216 грн. 62 коп.

Його середньоденна заробітна плата становить 478,66 грн , а не 420,72 грн, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 лютого 2019 року по 22 липня 2019 року (107 днів) становить 51216,62 грн.

Судом обраховано середній заробіток за 54 дні без зазначення мотивування проведення саме такого розрахунку.

В розрахунок середнього заробітку має бути включеною одноразова премія за виконання додаткового обсягу робіт в розмірі 1000 грн. за грудень 2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ХТЗ» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Середньогодинна заробітна плата позивача на день звільнення становить 52,59 грн., а середньоденна відповідно 420,72 грн. (з урахуванням податків).

З отриманого позивачем доходу за грудень 2018 року та лютий 2019 року не враховуються для цілей розрахунку середнього заробітку 220 грн. оплати внутришньозмінного простою, 1000 гривень одноразової премії за виконання додаткових обсягів робіт, 132,11 грн. часткової оплати простою у лютому 2019 року, 3880,17 гривень компенсації за невикористану відпустку.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 04 квітня 2016 року по 07 лютого 2019 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Харківський тракторний завод».

Розпорядженням відповідача від 06 лютого 2019 року № 19 ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу, а саме:

а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);

б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо);

в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових);

г) премії за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності);

д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо;

е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати;

є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором;

ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування;

з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку;

и) виплати, пов`язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо;

і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування;

ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством);

й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства;

л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати. ( Пункт 4 доповнено підпунктом "л" згідно з Постановою КМ N 1398 ( 1398-99-п ) від 30.07.99 )

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Отже, вимогами чинного законодавства передбачено певний перелік виплат, які не враховуються при розрахунку середнього заробітку під час вимушеного прогулу. Отже, 220 грн. оплати внутришньозмінного простою, 1000 гривень одноразової премії за виконання додаткових обсягів робіт, 132,11 грн. часткової оплати простою у лютому 2019 року, 3880,17 гривень компенсації за невикористану відпустку обґрунтовано не враховуються при здійснені таких розрахунків, а тому підстав вважати, що розмір середньоденної заробітної плати має становити 478,66 грн. немає.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визначив середньоденну заробітну плату, що має вираховуватись при визначенні розміру середнього заробітку під час вимушеного прогулу, у розмірі 420,72 грн.(з урахуванням податків).

Між тим, щодо загальної суми, що підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Позивача звільнено 07 лютого 2019 року. Рішення ухвалено 23 липня 2019 року. Виходячи з п`ятиденного робочого тижня, кількість днів, за які має бути проведено розрахунок -111 робочих днів(з 08 лютого по 23 липня 2019 року).

Згідно листа Міністерства соціальної політики України № 78/0/206-18 від 08 серпня 2018 року «Про розрахунок норми тривалості робочогу часу на 2019 рік» визначена кількість робочих днів кожного місяця 2019 року за календарем п`ятиденного робочого тижня з двома вихідними днями в суботу і неділю за однакової тривалості часу роботи за день у продовж робочого тижня, а саме: за лютий -20 робочих днів; березень -20 робочих днів; квітень-21 робочих днів; травень -21 робочих днів; червень- 18 робочих днів; липень -23 робочих днів.

Отже, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 420,72*111= 46699, 92 грн. з урахуванням податків.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні.

В іншій частині рішення суду не оскаржується і судовою колегією не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 23 липня 2019 року змінити.

Збільшити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» (, адреса розташування: м. Харків, пр. Московський, 275) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 22718 грн. 88 коп. до 46699 (сорок шість тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 92 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.С. Сащенко

О.Ю. Тичкова