печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Печерський районий суд м.Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В за участю секретаря судового засідання - Ткаченко Ю.М розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборговоності по договору позики,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборговоності по договору позики. В порядку забезпечення позову шляхом у вигляді накладення арешту на нежиле приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 1) (в літ. А), загальною площею 161,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків № НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 14 червня 2012 року В заяві про забезпечення позову зазначає, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборговоності по договору позики, також позивач посилається на те що 16 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 2 492 671 грн. 86 коп. заборгованості за Договором позики від 22 жовтня 2015 року. 22 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 позичив (взяв у борг) у ОСОБА_1 З 843 547 (три мільйони вісімсот сорок три тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 00 копійок, що на день укладення цього Договору за курсом Національного банку України становить еквівалент 170 000 (Сто сімдесят тисяч] доларів США 00 центів. Відповідно до пункту 2.1 Договору позики позичальник ОСОБА_2 засвідчив, що він отримав суму позики повністю до підписання цього договору. Згідно з пунктом 3 Договору позики ОСОБА_2 зобов`язався повернути позикодавцю ОСОБА_1 зазначений у пункті 1 цього договору борг до дванадцятої години ранку двадцять другого листопада дві тисячі п`ятнадцятого року Відповідач посилається на те що оскільки ОСОБА_2 було допущено невиконання грошового зобов`язання, керуючись статтею 625 ЦК України. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення 3% річних та пені на загальну суму 2 492 671 гри. 86 коц, Враховуючи,що станом на цей час між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є наявний судовий спір, який розглядається в межах цивільної справи № 757/38954/16-п суддею Печерського районного суду м. Києва Васильєвою Н.П, ОСОБА_1 має припущення про те. що існує загроза, що ОСОБА_2 або його жінка. ОСОБА_3 можуть вчиняти дії, спрямовані на невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду , тому згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , рахується нежиле приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 1) (в літ. А), загальною площею 161,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 належить на праві власності Уг частки нерухомого цього майна. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказується дівоче прізвище ОСОБА_3 - « ОСОБА_3 », яка була змінена на прізвище « ОСОБА_3 » ІНФОРМАЦІЯ_1 під час вступу до шлюбу. У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Судом досліджено вказану заяву про забезпечення позову та встановлено, що заявником не надано жодних достовірних доказів, які б свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, доводи заяви зводяться виключно до припущення. Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову. Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборговоності по договору позики відмовити. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В.Остапчук