Провадження № 2/638/1276/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретарів Підвисоцької А.М., Романової О.В.,

Тягунової Р.Ю.

за участю

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», приватної фірми «Інверком» про визнання майнових прав,-

В С Т А Н О В И В :

17.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який двічі уточнював, в остаточній редакції позовних вимог позивач просить визнати манові права, що виникають з договору про участі у будівництві 100 від 24.04.2007 на квартиру з трьох кімнат, загальною площею 95,074 кв.м. на 9 поверсі з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він, на підставі Договору про участь у будівництві №100 від 24.04.2007, та Договору про спільну діяльність №31/03/01 від 31.03.1998, що діє в редакції від 01.10.2013, є учасником спільної діяльності, яка здійснюється на основі об`єднання вкладів учасників без створення юридичної особи (просте товариство), відповідно до ст. 1130 - ст. 1143 Цивільного кодексу України.

Договір про спільну діяльність №31/03/01 від 31.03.1998, що діє в редакції від 01.10.2013 (далі - «Договір про спільну діяльність»), взятий на облік в Київський ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як окремий суб`єкт господарювання.

Метою Договору про спільну діяльність є будівництво об`єктів нерухомого майна житлового та нежитлового призначення. Предметом договору про спільну діяльність є будівництво: 1) Офісно - житлового комплексу з підземною та наземною автостоянками і об`єктами інфраструктури, розташованого у м. Харкові по проспекту Леніна, 77; 2) Адміністративно - торгівельного центру, розташованого у АДРЕСА_2 ); 3) багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями і підземною автостоянкою, розташованого у АДРЕСА_1 в АДРЕСА_3 СШ АДРЕСА_1 (п.п. 1.1,1.2 Договору про спільну діяльність та Додаток №1 до нього).

Сторонами Договору про спільну діяльність від початку були ТОВ «МАКРОКАП ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА» - Керуючий спільною діяльністю, з одного боку, Компанія «АЦТЕКА ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛТД» та інші учасники спільної діяльності, які приймають участь у спільній діяльності на підставі Договорів про участь у будівництві, та договорів про дольову участь у будівництві, з іншого боку (преамбула та п.3.1.Договору про спільну діяльність).

На підставі угоди про передачу функцій керуючого спільною діяльністю від 16.09.2013 в спільну діяльність було залучено нового учасника - ТОВ «Сі-Пі-Ем», та передано йому функції керуючого спільною діяльністю за Договором про спільну діяльність та функції Забудовника за Договорами про участь у будівництві та Договорами про дольову участь у будівництві.

Відповідно до п. 1.1, 3.1 Договору про участь у будівництві №100 від 24.04.2007,ТОВ «Сі-Пі-Ем» - Забудовник здійснює будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по вул АДРЕСА_4 Леніна (в районі СШ №116) у м. Харкові., а Позивач (учасник) приймає фінансову участь у будівництві шляхом внесення внеску в сумі 652 354,00 грн.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору про участь у будівництві ТОВ «Сі-Пі-Ен» - Забудовник зобов`язався в строк до 2-го кварталу 2009 з належною якістю побудувати та здати в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по АДРЕСА_1 районі СШ АДРЕСА_1 Харкові та передати власність Позивача (учасника) одну кватиру з 3-х кімнат (тип З ОСОБА_5 ) загальною площею орієнтовно 95, 04 кв. м., розташовану на 9-му поверсі.

Обов`язок щодо внесення вкладу учасником було виконано позивачем в повному обсязі, що підтверджується довідкою квитанціями: №402, №634, №635, №741, №1007, №1023, №876239.

Таким чином, Позивач повністю виконав свої договірні зобов`язання та набув майнових прав на обумовлені договором про участь у будівництві об`єкти нерухомості.

Однак, Забудовник - ТОВ «Сі-Пі-Ем» до теперішнього часу будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по АДРЕСА_1 ) (в районі СШ АДРЕСА_1 , не здійснив.

На думку позивача, така бездіяльність відповідача порушує права позивача, який правомірно очікує на отримання матеріальних благ за Договором про участь у будівництві №100 від 24.04.2007, а саме квартиру з 3-х кімнат (тип ЗБ), загальною площею орієнтовно 95, 04 кв. м., розташовану на 9-му поверсі.

Відповідачем ТОВ «Сі-Пі-Ем» не вживається жодних заходів спрямованих на виконання зобов`язань перед Позивачем за договором про участь у будівництві, зокрема не отримано дозвіл на будівництво, не вживаються заходи з охорони та збереження вже зведених будівельних конструкцій. Строк будівництва неодноразово продовжувався.

Пзивачем зазначено, що внаслідок бездіяльності відповідача строки введення в експлуатацію житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по АДРЕСА_1 ) (в районі СШ №116) давно порушені, а позивачем не набуто належне йому право власності на об`єкти нерухомості.

Водночас, первинного забудовника - ТОВ «МАКРОКАП ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА» Постановою господарського суду Харківської області від 21.01.2016 р. визнано банкрутом (справа №922/3903/14).

Останній строк завершення будівництва - 31.12.2015 визначений рішенням Харківської міської ради Харківської області № 1467/14 від 26.02.2014, минув.

Право власності на об`єкт незавершеного будівництва (багатоповерховий житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою), розташований на земельній ділянці, площею 0,4168 га, кадастровий номер НОМЕР_1 в м АДРЕСА_1 ) було зареєстровано 04.09.2017 приватним нотаріусом Малаховою Г.І. ХМНО за відповідачем ПФ «Інверком» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі технічного паспорту від 15.08.2017.

Вищевказана реєстрація права власності проводилась без повідомлення ОСОБА_1 як учасника в будівництві, що фактично позбавило його майнових прав на квартиру з 3-х кімнат (тип ЗБ) загальною площею 95,04 кв.м., на 9-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_5 СШ АДРЕСА_1 .

На даний час рішенням 16 сесії 7 скликання Харківської міської ради Харківської області від 08.11.2017 № 802/17 « Про надання земельних ділянок для будівництва об`єктів та припинення права користування земельними ділянками » було затверджено документацію із землеустрою для будівництва об`єктів особам, зазначеним у додатках 1,2.

У відповідності з п. п.9, 9.1 додатка 1 до вищевказаного рішення Харківської міської ради Харківської області ПФ « Інверком» надано в оренду до 31.12.2019 земельну ділянку із земель територіальної громади м. Харкова, площею 0,4168 га ( кадастровий номер НОМЕР_1 ) за рахунок земель житлової та громадської забудови для завершення будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по вул. Шатилівській ( колишня вул. Леніна ).

Внаслідок бездіяльності відповідача ТОВ «Сі-Пі-Ем» строки введення в експлуатацію І житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною остоянкою по АДРЕСА_1 колишня вул. Леніна) (в районі СШ №116) давно порушені, а позивачем не набуто належне йому право власності на об`єкти нерухомості.

Водночас, первинного забудовника - ТОВ «МАКРОКАП ДЕВЕЛОПМЕНТ УКРАЇНА» Постановою господарського суду Харківської області від 21.01.2016 р. визнано банкрутом справа № 922/3903/14).

У зв`язку з чим позивач звертається за захистом своїх майнових прав до суду.

Представник ТОВ «Сі-Пі-Ем» заперечуючи проти позову подали відзив на позовну заяву, у якому зазначено, щ право на майнові права позивач підтверджується договором про участь у будівництві №100 від 24.04.2007, який на сьогоднішній день ніким не оспорюється, а також позивач відповідно до договору є власником майнових прав об`єктів інвестування. У зв`язку з чим представник відповідача просив відмовити у задоволені позову.

Позивач ОСОБА_1 та його представники Врагова І.І., Лаврентьєва Д.Б. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представники відповідача ТОВ «Сі-Пі-Ем» у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ПФ «Інферком» у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не сповістили.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 24.04.2007 між ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» та ОСОБА_1 укладений Договір про участь в будівництві № 100.

Відповідно до умов п.п. 1.1., 3.1. укладеного договору, відповідач ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», як «Забудовник» здійснює спільну діяльність по будівництву житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та автостоянкою за індивідуальним проектом за адресою: м. Харків, вул. Леніна, а позивач, як «Учасник», приймає участь в спільній діяльності шляхом внесення вкладу в розмірі 352354 грн, що еквівалентно 125453 доларів США, при розрахунку курсу долара США до національної валюти 5,2 на час укладення договору (а.с.22-27).

Позивач сплатив ТОВ "Макрокап Девелопмет Україна»" свій вклад у розмірі 352354 грн. Факт оплати підтверджено наявними в матеріалах доказами, а саме копіями квитанцій про внесення грошових коштів в якості сплати внесків за договорами про участь у будівництві № 100. (а.с. 28,29).

16.09.2013 на підставі угоди про передачу функцій керуючого спільною діяльністю - в спільну діяльність було залучено нового учасника ТОВ «Сі-Пі-Ем» та передано йому функції керуючого спільною діяльністю за договором про спільну діяльність та функції забудовника за договором про участь у будівництві та договорами про дольову участь у будівництві.

На теперішній час ТОВ «Сі-Пі-Ем» знаходиться у стані припинення на підставі рішення Господарського суду Харківської області №922/1158/19 від 14.05.2019 про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно до статті 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Проте до об`єктів нерухомого майна ЦК віднесено житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно (статті 331, 376). Згідно із Законом № 2269-ХІІ нерухоме майно поділяється на будівлі, споруди, приміщення (ст. 4). Відповідно до Закону від 1 липня 2004 р. № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІУ) об`єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення (ст. 5). Визначення «житловий будинок», «квартира», «садиба» містяться у гл. 28 ЦК України, поняття «об`єкти житлової нерухомості» - у Податковому кодексі України. Об`єкти житлової нерухомості поділяються на такі типи: житловий будинок, житловий будинок садибного типу, прибудова до житлового будинку, квартира, котедж, кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах, садовий і дачний будинки (ст. 14.1.129.).

У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (ч. 1 ст. 181, п. 6 ч. 1 ст. 346. статті 350, 351), вживаються також інші поняття, як «об`єкт незавершеного будівництва» (ст. 331), «об`єкт будівництва» (статті 875-877, 879- 881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься.

Об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - нерухома річ особливого роду: фізичне її створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

При вирішенні питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва слід враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

На об`єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін (наприклад, передача ключів від будинку не свідчить про набуття права власності на будинок за відсутності договору та державної реєстрації).

Для набуття набувачем права власності на майно і з іншого боку припинення права власності на цей об`єкт у відчужувача майна необхідна наявність таких складових: укладення договору (в передбачених статтями 208, 209 ЦК випадках - нотаріальне посвідчення або письмова форма); виконання договору та у визначених законом випадках -державна реєстрація.

Відповідно до статей 526, 527, 530 - 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Разом з тим статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Указаними нормами права визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

ОСОБА_1 виконав грошові зобов`язання за договором про участь у будівництві, за яким набув право вимоги, повністю сплативши вартість, встановлену вказаними договорами, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги щодо переходу права власності на об`єкт будівництва.

Однак у ОСОБА_1 , право власності на спірні приміщення не виникло, за змістом Договору про участь у будівництві він лише отримав право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно, отже відсутні підстави для визнання за ним майнових прав, які є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Факт виконання ОСОБА_1 , умов договору не оспорюється, як не оспорюються і наявність у нього прав, обумовлених договором.

Ті факти, що відповідач не виконує умови Договору та перебуває у стані припинення - висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 392 ЦК особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права), у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також має місце пред`явлення позовів про визнання права власності на новостворене чи реконструйоване нерухоме майно, щоб спростити чи уникнути встановленої законодавством досить тривалої в часі та фінансово затратної процедури оформлення прав на це майно. В даному випадку юридична конструкція позовних вимог не відповідає вимогам закону, тому не може бути в такий спосіб задоволена.

При вказаних обставинах, суд вважає, позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Приписами ч.9 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у випадку відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Приймаючи до уваги, що судом прийнято рішення про відмову у задоволені позову суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 19.02.2019.

Керуючись ст.ст. 331,392 ЦК України, ст. 158, 258,259,263,264,265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», приватної фірми «Інверком» про визнання майнових прав відмовити.

Заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою суду від 19.02.2019 щодо заборони відчуження у будь- який спосіб (купівлі продаж, дарування, тощо), об`єкта незавершеного будівництва на квартиру з трьох кімнат (тип 3Б) загальною площею 95,04 кв. м., на 9-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою за земельній ділянці по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для цього на підставі рішень Харківської міської ради від 19.11.2003 №222/03 та №146/14 від 26.02.2014, кадастровий номер НОМЕР_2 : НОМЕР_3 :006:0016 скасувати.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.06.2019.

СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД