Житомирський апеляційний суд
Справа №283/692/19 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 50 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №283/692/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2019 року, яке ухвалено суддею Ярмоленко В.В. у м.Малині Житомирської області

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, із врахуванням індексу інфляції відповідно до закону. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 26.01.2007р. по 01.03.2017 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, які проживають разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча спроможний це робити.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1015 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2019 р. та до досягнення дітьми повноліття. Зазначено, що розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягуваних аліментів з 1015 грн. до 800 грн. на кожну дитину щомісячно. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано те, що він є інвалідом 2-ї групи та не може займатися важкою фізичною працею, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати гідну заробітні плату. А розмір пенсіє по інвалідності, яку він отримує є незначним та становить лише 1927,25 грн. на місяць, а тому він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу позивач не скористалася.

В судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2007 року, який рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 01.03.2017 р. було розірвано (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,5).

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак, відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає матеріальну допомогу добровільно.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного суду України по справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 року зазначено, що відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 18.09.2018 р. є інвалідом другої групи за загальним захворюванням, не працює та отримує пенсію по інвалідності. Розмір якої станом на березень 2019 року становить 1927,25 грн. (а.с.45).

На даний час розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2027 грн. Розмір присуджених аліментів на одну дитину віком від 6 років до 18 років не може бути меншим ніж 1013 грн. 50 коп.

Разом з тим, той факт, що відповідач не працює та не має жодного доходу не позбавляє його обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, інших осіб на своєму утриманні не має.

Крім того, встановлена апелянту друга група інвалідності за загальним захворюванням не перешкоджає останньому працювати на посадах, що не пов`язані з фізичним навантаженням на організм (наукова, творча, розумова діяльність) та належним чином виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан відповідача та право дітей на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати їх до повноліття, як спосіб захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, суд першої інстанції надав належну оцінку наявним доказам та прийшов до вірного висновку про можливість сплачувати апелянтом аліменти на утримання дітей у розмірі 1015 грн., що фактично дорівнює 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2019 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 25 червня 2019 року.

Головуючий Судді