ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №587/624/19

Номер провадження 22-ц/816/4691/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Орлова І. В.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року в складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 06 червня 2018 року № 18-3859/16-18-СГ в частині передачі в комунальну власність Нижньосироватської сільської ради Сумського району земельної ділянки площею 7,6191 га - кадастровий номер :08:008:0224, яка розташована за межами населених пунктів на території Нижньосироваської сільської ради Сумського району Сумської області.

Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржуваний наказ порушує її законні права та інтереси, оскільки у жовтні 2014 року вона звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з приводу відведення їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області. Проте, отримала відмову щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, його затвердження. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі № 818/505/15, яке набрало законної сили 30 травня 2017 року, було зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою.

У подальшому проект землеустрою належним чином було погоджено висновком Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01 червня 2018 року № 4615/88-18, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області було зобов`язано прийняти рішення у формі наказу про затвердження цього проекту землеустрою та надання земельної ділянки позивачу у власність.

Однак, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області через 5 днів після погодження 01 червня 2018 року проекту землеустрою, прийняло наказ від 06 червня 2018 року № 18-3859/16-18-СГ про передачу спірної земельної ділянки, яка запроектована для відведення у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства, до земель комунальної власності Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 06 червня 2018 року №18-3859/16-18-СГ в частині передачі в комунальну власність Нижньосироватської сільської ради Сумського району земельної ділянки площею 7,6191 га - кадастровий номер :08:008:0224, яка розташована за межами населених пунктів на території Нижньосироваської сільської ради Сумського району Сумської області

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області на користь ОСОБА_1 по 384,20 грн повернення судового збору.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову..

Апеляційна скарга мотивована тим, що в Головному управлінні Держгеокадастру у Сумській області не має відомостей щодо звернення ОСОБА_1 з заявою про затвердження проекту землеустрою, тому є безпідставними твердження позивачки, що після погодження проекту землеустрою, Головним управлінням були вчинені або не вчинені будь-які дії щодо порушення її права на отримання земельної ділянки, у тому числі спірним наказом від 06 червня 2018 року №18-3859/16-18-СГ. Це свідчить про недотримання позивачкою всіх вимог земельного законодавства щодо порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає отримання позитивного рішення про передачу такої земельної ділянки особі.

Вказує, що на даний час управління не є розпорядником спірної земельної ділянки, оскільки вона на підставі наказу від 06 червня 2018 року була передана в комунальну власність Нижньосироваської сільської ради.

Крім того, позивачем не доведено про порушення її прав оскаржуваним наказом, оскільки на момент передачі земельних ділянок у комунальну власність було відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, а право комунальної власності на спірну земельну ділянку виникло з моменту державної реєстрації - 26 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду подала також Нижньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову..

Апеляційна скарга мотивована тим, що будь-яких застережень чи обмежень щодо передачі в комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення КМ України не встановлено, а тому спірний наказ, який був винесений відповідно до вимог закону, жодним чином не порушує права позивача.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що в силу положень ст.ст. 116, 118 ЗК України отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що судом ухвалене законне та обґрунтоване судове рішення, тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ГУ Держгеокадастру у Сумській області - Сєдєлєвої Т.А., яка підтримала доводи апеляційних скарг, представника позивача - адвоката Кучменка С.В., який проти скарг заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 30 жовтня 2014 року звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 20 жовтня 2014 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 30).

Листом від 24 листопада 2014 року № 0-269/21-14-СГ Головне управління Держгеокадастру у Сумській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с. 17, зв.).

Вказану відмову позивач оскаржила в судовому порядку і постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі №818/505/15, яка набрала законної сили 30 травня 2017 року, було визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, викладену у листі від 24.11.2014р. № 0-269/21-14-СГ, а також зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність (а.с. 15-19).

На виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року у справі № 818/505/15, наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22 травня 2017 року № 18-3707/16-17-СГ (є складовою проекту землеустрою) ОСОБА_1 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки (а.с. 31).

В пункті 2 наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22 травня 2017 року № 18-3707/16-17-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» встановлено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі цього наказу та договору № 25-В про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19 липня 2017 року сертифікованим інженером-землевпорядником був розроблений відповідний проект землеустрою (а.с. 20, 22-26).

Висновком Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01 червня 2018 року № 4615/88-18 (є складовою проекту землеустрою) за принципом екстериторіальності було погоджено проект землеустрою щодо відведення позивачу вказаної земельної ділянки у власність (а.с. 53).

У цьому висновку, зокрема, зазначено, що:

- проект землеустрою відповідає вимогам законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам;

- зауваження та пропозиції до проекту землеустрою: немає.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 06 червня 2018 року № 18-3859/16-18-СГ, тобто через 5 днів після погодження (01 червня 2018 року), передано спірну земельну ділянку, яка запроектована для відведення у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства, до земель комунальної власності Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області у складі земельної ділянки площею 7,6191 га з кадастровим номером :08:008:0224 (а.с. 66).

У цей же день начальником Головного управління Держгеокадастру в Сумській області на в.о. голови Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області складений Акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення у комунальну власність, який є підставою для державної реєстрації права комунальної власності Нижньосироватської сільської ради на зазначені у додатку земельні ділянки (а.с. 67).

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивоване тим, що до моменту прийняття наказу про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність, позивач на законних підставах отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодила розроблений проект землеустрою та звернулася із заявою про його затвердження, проте, Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області земельну ділянку, яка запроектована для відведення у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства, передано до земель комунальної власності Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, чим порушено її законне право на отримання у власність земельної ділянки.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 13, 19 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 ЗК України).

Таким чином, розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 червня 2018 року у справі 816/1920/17.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Отже, встановлені у справі обставини дають підстави стверджувати, що позивач на законних підставах отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою, належним чином погодила розроблений проект землеустрою 01 червня 2018 року, на підставі Акту прийомки - передачі від 23 травня 2018 року межі земельної ділянки площею 1,9250 га з кадастровим номером :08:008, що відводиться у власність ОСОБА_1 , пред`явлені та передані на зберігання землевласнику, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками (а.с. 47), однак Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області незаконно було прийнято наказ від 06 червня 2018 року № 18-3859/16-18-СГ про передачу земельної ділянки, яка запроектована для відведення позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства, до земель комунальної власності. А в подальшому рішенням Нижньосироватської сільської ради від 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 129).

З огляду на викладене, посилання в апеляційних скаргах відповідачів на те, що спірна земельна ділянка вже знаходяться у комунальній власності, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду і відмови у задоволенні позову.

При цьому, слід врахувати, що за умовами розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» від 31 січня 2018 року за № 60-р, Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 01 лютого 2018 року, мала забезпечити передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, у комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок, проте, такі умови ГУ Держгеокадастру у Сумській області не виконало.

Доводи скарг з приводу не доведення позивачем порушення її права оскаржуваним наказом, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки ще до прийняття рішення про передачу у комунальну власність земельної ділянки - 06 червня 2018 року, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області після затвердження 01 червня 2018 року висновком Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , відповідно до положень ч. 9 ст. 118 ЗК України, зобов`язано було прийняти відповідне рішення про надання її у власність позивачу.

Крім того, судом достовірно встановлено, що позивач вжила всіх передбачених законом заходів, щоб отримати у власність спірну земельну ділянку, проте, всупереч її «правомірним очікуванням» набути майно та «законним сподіванням» земельна ділянка незаконно була передана у комунальну власність сільської ради.

Отже, встановлені фактичні обставини та наявність судового рішення, яке набрало законної сили, свідчать про добросовісний характер дій позивача при отриманні земельної ділянки у власність та підтверджують порушення прав ОСОБА_1 ГУ Держгеокадастру у Сумській області при наданні земельної ділянки у власність.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, посилання та доводи осіб, які подали апеляційні скарги, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук

І.В. Орлов