ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5460/19 Справа № 212/9854/18 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській областіна рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2019 року, ухваленого суддею Ваврушак Н.М. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 11 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2016, 2017, 2018 роки у розмірі 9258,11 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

В мотивування заявлених вимог зазначив, що під час виконання трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок. Позивачу вперше 20.02.1990 року і безстроково встановлено першу групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва, та встановлено 100% втрати професійної працездатності. Зазначає, що 06.11.2008 року позивач, на підставі акту приймання-передачі, отримав від Управління виконавчої дирекції ФССУ автомобіль моделі «Славута» ЗАЗ 110387-40, а також отримав свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_1 . Вказує, що протягом 2016-2018 років йому призначалась та виплачувалась сума на компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, однак суми виплати компенсації нараховані із порушенням Постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» та є меншими за 22% прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць. З урахуванням виплачених відповідачем сум компенсації недоплачена сума компенсації становить: за перше півріччя 2016 року - 1319,36 грн.; друге півріччя 2016 року 1393,66 грн.; перше півріччя 2017 року - 1532,14 грн.; друге півріччя 2017 року - 1602,77 грн.; перше півріччя 2018 року - 1658,62 грн.; друге півріччя 2018 року - 1751,56 грн., що в загальному розмірі становить 9258,11 грн.

Рішенням рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2019 року, позов задоволено задовольнити в повному обсязі. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів за 2016, 2017, 2018 року у розмірі 9258, 11 грн. та компенсацію витрат на правову допомогу 2000 грн., а аткож на користь держави судовий збір 704,80 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській областіпосилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповно досліджених доказах, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасуваня рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інтанції не враховано, що розрахунок виплати компенсаційних коштів позивачу проводився на підставі методики розрахунку яка визначена у листі виконавчої дирекції від 01.02.2014 року та у листі Мінсоцполітики від 28.10.2013 р. вважаючи проведені виплати правильними.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача посилаючись, що двічи на рік має бути виплачена компенсація за перше та друге півріччя, а не розмір щомісячної виплати, відповідно діючого законодавства, просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді- доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області без задоволення,а рішення суду, як законне та обґрунтоване, прийняте у відповідності вимог законодавства, на підставі наданих та досліджених оказів - без змін.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи безстроково, у зв`язку із трудовим каліцтвом та перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області.( а.с.12).

На підставі Наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №551 від 04.11.2008 року ОСОБА_1 безоплатно забезпечено автомобілем «Славута» ЗАЗ-110387-40. (а.с.15-18)

Постановою Фонду від 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за перше півріччя 2016 року у сумі 122,96 грн., за друге півріччя 2016 року у сумі 123,68 грн. ( одноразово).(а.с.19)

Постановою Фонду від 14 лютого 2017 року за перше півріччя 2017 року у сумі 142,50 грн.( одноразово), Постановою Фонду від 17 серпня 2017 року за друге півріччя 2017 року у сумі 142,49 грн.( одноразово); Постановою Фонду від 22 лютого 2018 року за перше півріччя 2018 року у сумі 153,74 грн.; Постановою Фонду від 12 вересня 2018року за друге півріччя 2018 року у сумі 156,28 грн.( одноразово) (а.с.20,21).

На звернення позивача ОСОБА_1 31 жовтня 2018 року про перерахунок виплаченої грошової компенсації листом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 15.11.2018 за №04.2-03/5786 відмовлено у здійсненні перерахунку та зазначено, що усі належні до виплати суми компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілю позивачу виплачені. (а.с. 22-23,26-27)

Спір між сторонами виник з приводу розміру виплаченої Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській областіпозивачу ОСОБА_1 суми компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висвноку, що обраховуючи розмір компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобіля, ВВД Фонду порушило вимоги Порядку, у зв`язку із чим виплатило позивачу грошову компенсацію у неповному розмірі.

Відповідно до пункту 5 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за наявності медичних показань для одержання автомобіля і наявності або відсутності протипоказань до керування ним Фонд соціального страхування України забезпечує потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організовує та оплачує навчання водінню автомобіля, а також виплачує компенсацію на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 228 від 14 лютого 2007 року «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» встановлено, що грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Згідно п. 5 Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. N 228 компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Отже, визначаючи розмір компенсації, відповідач повинен був виходити із вимог Постанови КМУ № 228 від 14 лютого 2007 року «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» та затвердженого нею Порядку у розмірі 22 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу на місяць.

Логічний і лексично-синтаксичний аналіз наведеної правової норми дає підстави для однозначного висновку про те, що компенсація на одну особу має нараховуватися щомісячно у розмірі 22 або 16 відсотків прожиткового мінімуму. Нараховані за кожен місяць суми компенсації виплачуються непрацездатним особам двічі на рік. Іншого логічного тлумачення зазначена норма не допускає.

Даний висновок міститься у постанові Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №524/7830/16-ц, з яким колегія суддів погоджується та не вбачає підстав відступати від нього.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що наведений позивачем порядок розрахунку належних йому до виплати сум цілком узгоджується із приписами Порядку.

Колегією суддів перевірено розрахунок наданий відповідачем, з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого Закону України «Про державний бюджет на 2016рік,2017рік, 2018рік» відповідно та ураховуючи виплачені відповідачем кошти, колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром недоплаченої компенсації.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із обґрунтованим висновком про те, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, обраховуючи розмір компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобіля, порушило вимоги Порядку, у зв`язку із чим виплатило позивачу грошову компенсацію в неповному обсязі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на лист Міністерства соціальної політики України від 28 жовтня 2013 року № 2249/19/93-13 та листі виконавчої дирекції від 01.02.2014 року є безпідставним, оскільки наведені у ньому роз`яснення змінюють зміст правової норми, закріпленої в Порядку, та обмежують гарантії непрацездатних осіб.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській областізалишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2019 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 09 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: