н.п.2/599/540/2019
Справа № 599/827/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 - АДРЕСА_1 будинку без реєстрації проживає ОСОБА_2 Також в будинку проживають його мати ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_4 інвалід другої групи. Житловий будинок перебуває в аварійному стані, потребує ремонту. Відповідач чинить перешкоди проведенню ремонтних робіт в зв`язку з чим просить виселити його із займаного приміщення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зіслався на обставини викладені в позові.

Відповідач, позову не визнав та пояснив, що він будь-яким чином не чинить перешкод у ремонті житлового будинку. Обставини викладені позивачем у позовній заяві є надуманими та не відповідають дійсності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Ст. 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян і прав державних і громадських організацій.

За ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

У відповідності до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача (власника) належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно вимог ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Отже, житловим законодавством чітко встановлено, що особа може користуватися житловим приміщенням, яке перебуває у приватній власності, у випадку, якщо вона є членом сім`ї (колишнім членом сім`ї) власника житла або на підставі договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1 . Майно набув на підставі договору дарування його матір`ю ОСОБА_3 16 січня 2018 року В житловому будинку проживають його мати ОСОБА_3 1937 р.н., сестра ОСОБА_4 інвалід другої групи та без реєстрації - ОСОБА_2 .

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено, що ОСОБА_2 вчиняє дії зазначені в ч.1 ст.116 ЖК України, що є підставою для виселення, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст..47 Конституції України, ст. 317,391 ЦК України, ст.ст. 109,116 ЖК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про виселення із житлового будинку, в АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом 30 днів.

Суддя підпис Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду О.Р.Іваницький