П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 221/6784/17

Номер провадження 22-ц/804/2255/19

22 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Кочегарової Л.М., Ткаченко Т.Б.

за участю секретаря Єфремової О.В.

сторони:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області

розглянув у відкритому судовому засідання, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 09 липня 2019 року, за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особа: ОСОБА_2 , Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у складі судді Безрук Т.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2018 р. ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Вказувала, що 17.01.2018 р. Волноваським районним судом виданий судовий наказ про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно. Водночас, рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 17.12.2013 р. вже вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 вже звертався до Волноваського районного суду з позовною заявою про звільнення його від сплати аліментів за зазначеним рішенням, однак йому 08.08.2016 р. у задоволенні позову відмовлено, просила визнати судовий наказ від 17.01.2018 р. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 09 липня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19 липня 2019 року, та додаткової ухвали від 24 вересня 2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 , заінтересовані особа: ОСОБА_2 , Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено. У задоволені клопотання ОСОБА_2 про покладення судових витрат на ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розподіл судових витрат, а саме стягнення витрат на правничу допомогу, ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить змінити мотивувальну частину ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 09 липня 2019 року в даній частині та доповнити резолютивну частину ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 09 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_4 на його користь судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 4590 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ЦПК України не містить норм, якими визначено, що судові витрати, які понесені стороною під час розгляду справи, не підлягають відшкодуванню в окремих провадженнях, у тому числі у провадженні щодо розгляду питань у порядку виконання судових рішень у цивільних справах. Положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України не пов`язують розподіл судових витрат на правничу допомогу виключно у позовному провадженні, відтак посилання суду першої інстанції на те, що витрати на правничу допомогу відшкодовуються тільки у позовному провадженні, суперечать іншим положенням ЦПК України.

Суд розглядав справу за участю стягувача ОСОБА_2 , який під час розгляду справи здійснював свої процесуальні права та користувався правовою допомогою адвоката Максимчук С.П., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 25.01.2018 року, актом надання правової допомоги №09/07-19 від 09.07.2019 року, квитанцією про сплату послуг адвоката, розрахунком розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги, які були долучені скаржником до матеріалів справи, отже, суд мав вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно свідоцтва про зміну імені від 22 травня 2019 року, прізвище, власне ім`я, по батькові ОСОБА_4 після державної реєстрації зміни імені становить ОСОБА_6 .( а.с. 68)

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Учасники справи своїм правом на подання відзиву не скористалась.

Заявник ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) та Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з`явились, ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) надала клопотання до апеляційного суду про розгляд справи за її відсутність, пояснила, що з ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 09.07.2019 року згодна та заперечень не має. ( а.с.154-155)

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до судового наказу від 17 січня 2018 року, виданим Волноваським районним судом Донецької області, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуті на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно .(цивільна справа № 221/6784/17 )

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 19 квітня 2018 року відкрито провадження у порядку виконання судового рішення ( судового наказу) , а саме- визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі 221/6784/17 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 09 липня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19 липня 2019 року, та додаткової ухвали від 24 вересня 2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено. У задоволені клопотання ОСОБА_2 про покладення судових витрат на ОСОБА_4 - відмовлено.

Учасники справи судове рішення в частині відмови у задоволені заяви ОСОБА_4 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не оскаржують.

Отже, предметом перегляду даного судового рішення є питання визначення розміру судових витрат та його розподіл, зокрема, на правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали;2) рішення;3) постанови;4) судові накази.

Відповідно до частини 5 даної статті у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню та за результатами розгляду даної заяви суд виносить ухвалу.

Отже, ухвала суду за наслідками розгляду питання про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є різновидом судового рішення.

За змістом п.6 ч.1 ст. 168 ЦПК України суд у судовому наказі зазначає суми судових витрат, понесених заявником, та яка підлягає стягненню на його користь з боржника.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014 року ).

Отже, вирішуючи питання щодо визнання судового наказу, як виконавчого документу, що не підлягає виконанню, в рамках однієї цивільної справи, суд не позбавлений права провести розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 133, 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до статті 26 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Заінтересованою особою ОСОБА_2 заявлені суми щодо сплати витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката Максимчук С.П. у загальній сумі 4950 гривень ,та надані такі докази.

Так, відповідно до договору від 25 січня 2018 року ОСОБА_2 уклав договір з адвокатом Максимчуком С.П. щодо надання юридичних послуг за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ( а.с. 90-92) та додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 25.01.2018 року від 06.06.2018 року щодо надання юридичних послуг у справі №221/6784/17-ц за заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (а.с. 89).

Відповідно до ордеру серія ААА №073384 адвокат Максимчук С.П. є представником ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 25.01.2018 року. (а.с. 93).

Відповідно до акту надання правової допомоги №09/07-19 від 09 липня 2019 року (а.с.88) адвокат Максимчук С.П. надав правові послуги ОСОБА_2 відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.01.2018 року (додаткова угода від 06.06.2018 року) та ордеру серії АА №073384 від 25.01.2018 року згідно з розрахунком розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги та розрахунком розміру витрат, пов`язаних з її наданням, що підлягають відшкодуванню. Розмір гонорару адвоката становить 4590 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 09.07.2019 року ОСОБА_2 за договором б/н від 25.01.2018 року сплатив адвокату Максимчуку С.П. 4590 грн. (а.с. 86).

Відповідно до розрахунку розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги (а.с. 87) адвокатом Максимчуком С.П. підготовлено заперечення на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, 5 сторінок, вартістю послуги 1920 грн., клопотання про зупинення провадження у справі- 1 сторінка вартість послуги 640 грн., письмові пояснення, 2 сторінки , вартістю послуги 1280 грн.

Крім того, участь адвоката Максимчука С.П. в судовому засіданні 06.06.2018 року з 10-30 год. по 11-30 год оцінена у 750 грн.

Відповідно до п.48 Постанови Пленуму Верховного Суду країни №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад, копіювання документів).

Таким чином, з урахуванням наданих доказів з надання правничої допомоги, з заявника ОСОБА_4 , як особи, заяву якої визнано судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, на користь заінтересованої особи ОСОБА_2 підлягають до стягнення документально підтверджені витрати на правничу допомогу, що складаються з підготування адвокатом Максимчуком С.П. заперечень на заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню (а.с. 46-50), підготування клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 53-54), підготування письмових пояснень (а.с. 69-71), що загалом складає 3840 грн. згідно розрахунку розміру винагороди.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів цивільної справи, в судове засідання, призначене на 06.06.2018 року, сторони не з`явились, що підтверджується протоколом судового засідання, та суд вирішував питання щодо зупинення провадження у справі за письмовим клопотанням Кравченко С.О. наданим ним 04.06.2018 року на адресу суду, відповідно до приписів ч.2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. (а.с. 55).

Отже, оскільки матеріалами справи не доведено участь адвоката Максимчука С.П. при розгляді цивільної справи у суді першої інстанції саме 06.06.2018 року, у задоволенні вимоги про відшкодування з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу за участь адвоката Максимчука С.П. у судовому засіданні саме 06.06.2018 року з 10-30 год. по 11-30 год. в розмірі 750 грн. необхідно відмовити.

З огляду на викладене, переглядаючи справу відповідно до вимог ст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що ухвала суду в частині відмови у стягненні судових витрат, а саме витрат на правову допомогу - підлягає скасуванню з ухваленням в даній частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3840 гривень.

Відповідно до положень п.2 та ч.1 ст.389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції як про визначення розміру судових витрат так і визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (п. 13, 25 ч.1 ст.353 ЦПК України) після її перегляду в апеляційному порядку, касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 09 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат на правничу допомогу скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 ) витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3840 (три тисячі вісімсот сорок) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 25 жовтня 2019 року.

Судді Гаврилова Г.Л.

Кочегарова Л.М.

Ткаченко Т.Б.