Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"27" червня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у виді житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 03.03.1989 року за реєстраційним №1909, зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 14.03.1989 року за №33897. Спадкодавцем за життя було складено заповіт, відповідно до якого усе майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, що вона буде мати на день смерті заповіла позивачці. Після смерті ОСОБА_3 , за заявою позивачки, заведено спадкову справу №428/2014, до якої також подано заяву ОСОБА_2 (рідного дядька позивачки) відповідача по справі, про прийняття спадщини за законом. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 було відмовлено, з тих підстав, що нею не надано правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця на вказаний будинок. Отримати дублікат правовстановлюючого документу позивачка не має можливості, оскільки даний документ знаходиться на зберіганні в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, який розташований на тимчасово окупованій території. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з усіма надвірними побудовами та спорудами.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 27.06.2019 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч.1 ст.1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 23.12.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №147.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №701.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №5 від 19.04.2016 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивачки ОСОБА_5 , актовий запис №882.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 24.02.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , актовий запис №299.

В матеріалах справи міститься довідка Маріупольського бюро технічної інвентаризації №180 від 13.02.2017 року, згідно якої будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 03.03.1989 року за реєстраційним №1909, зареєстрованого у Маріупольському БТІ 14.03.1989 року за №33897

Відповідно до технічного паспорту, будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 26,7 кв.м., загальною площею 48,8 кв.м., складається з житлового будинку літ.А-1, прибудови літ.а-1, прибудови літ.а-1-1, крім того на земельній ділянці розташовані: гараж літ.Ж-1, літня кухня літ.Б-1, погреб літ.Б/п, сарай літ.В-1, навіс літ.К-1, літня кухня літ.Г-1, сарай літ.Д-1, огорожі №1,2, вимощення !.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 та онука ОСОБА_1 , на яку було складено 13.04.2012 року ОСОБА_3 заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. та зареєстрований в реєстрі за №2-555.

Відповідно до ст.1217 ЦК України одним із видів спадкування є його здійснення за заповітом. Заповітом згідно із статтею 1233 ЦК України є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37925391 від 21.07.2014 року убачається, що 21.07.2014 року заведено спадкову справу №428/2014 до майна померлої ОСОБА_3

Відповідно до довідки Третьої маріупольської державної нотаріальної контори №74/02-14 від 17.01.2017 року, вищевказана спадкова справа №428/2014 року заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за вх.№972 від імені спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 , 1999 р.н. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок не видане.

Постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К. №357/02-31 від 23.02.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріально дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок, який за останніми даними належить ОСОБА_3 . Причиною такої відмови нотаріуса була недостатність представлених правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, а саме свідоцтва про право на спадщину від 03.03.1989 року, дублікат якого можливо було отримати із Донецького обласного архіву, але доступ до якого на даний час обмежено у зв`язку із тим, що місто Донецьк є тимчасово окупованою територією та отримати дублікат не має можливості. При цьому зазначено, що в справах Третьої маріупольської державної нотаріальної контори зберігається заява про прийняття спадщини спадкоємцем за законом - ОСОБА_2 , вх.№1108 від 12.08.2014 року, документів підтверджуючих його непрацездатність, або інвалідність до справи не додавалось. За відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів їй було запропоновано звернутися до суду.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Тобто позивачка, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, зверталася до нотаріальної контори в установленому законом порядку для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , але з огляду на відсутність доступу до нотаріального архіву, забезпечення якого покладено на державу, об`єктивно позбавлена можливості зробити це в досудовому порядку, у зв`язку із цим спадкові права позивачки підлягають захисту в судовому порядку.

Надаючи оцінку правовідносинам щодо переходу майнових прав на спадкове майно суд виходить із наступного.

Встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

На підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 03.03.1989 року за реєстраційним №1909, зареєстрованого у Маріупольському БТІ 14.03.1989 року за №33897, ОСОБА_3 належав будинок АДРЕСА_1 .

Дублікат вказаного свідоцтва про право на спадщину будинку переданий на зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву.

Отримати дублікат цього документу в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві неможливо, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м.Донецьку, доступ до яких на теперішній час відсутній, через проведення антитерористичної операції в м.Донецьк та тимчасову окупацію вказаного міста.

Окрім того, відповідно до листа Центру поштового зв`язку №5 Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 07.03.2016 року на даний час поштові відправлення в м.Донецьк не приймаються, що позбавляє можливості, в тому числі і суд, витребувати будь-які докази із Донецького обласного нотаріального архіву.

Попри це, суд вважає доведеними іншими письмовими доказами факт належності спадкодавцю спірного домоволодіння по АДРЕСА_1 , а єдиним спадкоємцем щодо майна померлої ОСОБА_3 за заповітом є позивачка, яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте має об`єктивні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав в досудовому порядку.

Водночас суд зауважує, що на державу в цілому та її державні органи покладається обов`язок забезпечити збереження документів, які передані органами нотаріату та державними органами влади на зберігання та від яких залежить виникнення і реалізація майнових прав спадкоємців. Незабезпечення належного зберігання нотаріальних документів в державних архівах і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та як наслідок обмеження громадянам доступу до державних архівних установ не має нівелювати або обмежувати майнові права позивача на їх підтвердження документами, які залишились в архівосховищах в м.Донецьк.

Відповідно ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивачки законними та можливим їх задовольнити, визнавши за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268, 1270 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 з усіма надвірними побудовами та спорудами, яке складається з житлового будинку літ.А-1, прибудови літ.а-1, прибудови літ.а-1-1, гаражу літ.Ж-1, літньої кухні літ.Б-1, погребу літ.Б/п, сараю літ.В-1, навісу літ.К-1, літньої кухні літ.Г-1, сараю літ.Д-1, огорожі №1,2, вимощення !, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт