ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1268/2008 Номер провадження 22-ц/814/2139/19Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Триголова В.М.,

секретар - Зеленська О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2019 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами

по справі за позовом ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі №2-1268/2008 за позовом ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними.

Заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами мотивована тим, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними відмовлено. Однак, заявник вказує на те, що 05 квітня 2019 року ним отримано з архіву БТІ Акт Лубенської районної ради від 22 листопада 1989 року про визнання старого будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , - аварійним. Вказував, що цей Акт, ймовірно був і раніше в архівах Лубенської районної ради, в органах БТІ, в Засульській сільській раді, але, ніхто з посадових осіб Засульської сільської ради, при наданні довідки №65 і оформленні свідоцтва на право власності на ім`я ОСОБА_3 , цього документу до уваги не взяв.

Вважає, що Засульська сільська рада не мала права видавати неправдиву довідку №65, а нотаріус - не мала права видавати ОСОБА_3 свідоцтво на право власності на аварійний будинок, який йшов під знесення.

Також зазначав, що цього Акту не було в жодній судовій справі та про його існування йому не було відомо. За наявності цього документу, судами могло бути прийнято зовсім інше рішення.

Виходячи з наведених обставин, просив переглянути рішення Лубенського міськ-районного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, визнати недійсним свідоцтво про спадщину на ім`я ОСОБА_3 від 04 квітня 1991 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами та залишено рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року в силі.

Ухвала міськрайонного суду обґрунтована тим, що надані позивачем докази не є такими, які могли б вплинути на висновок суду у даній справі, а також тим, що докази на підтвердження наявності нововиявлених обставин не є достатніми для скасування судового рішення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване ним судове рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги - задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2008 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 17 грудня 2009 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2008 року - залишено без змін.

За нормами ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України передбачає, що обставина, на яку посилається заявник, об`єктивно існувала на час розгляду справи; ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Вказані фактори мають бути у їх сукупності.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

В той же час згідно ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З доданої до заяви ОСОБА_1 копії акту від 20 листопада 1989 року, затвердже-ного рішенням виконавчого комітету Лубенської Ради народних депутатів від 22 листопада 1989 року №238, слідує, що житловий будинок ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 має 62% зносу.

Судом першої інстанції встановлено, що в рішенні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року надавалась оцінка довідці №65, виданій в квітні 1991 року Засульською сільською радою, згідно якої за ОСОБА_4 . рахується житловий будинок глинобитний, вкритий очеретом, житловою площею 30 м, що розта-шований в с. Засулля, Лубенського району. Ремонтні роботи проведені в листопаді 1990 року ОСОБА_3 Дана довідка підтверджує, що заповіт складався ОСОБА_4 на старий будинок.

Заповіт складався батьком позивача - ОСОБА_4 на майно, що буде йому належати на день смерті без посилання на конкретний будинок.

На час оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус прийняв документи, якими підтверджувалось право власності на житловий будинок за ОСОБА_4 , чого вимагає закон.

При цьому районним судом вірно зазначено, що чинним законодавством (Інструкцією про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Законом України «Про нотаріат») не передбачена перевірка секретарем сільської ради на яке майно складається заповіт. Державним нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, факту підробки документів, на підставі яких видавалось свідоцтво на спадщину 04 квітня 1991 року - не встановлено, доказів на підтвердження цього позивачем суду - не надано.

З цих підстав, дії секретаря Засульської сільської ради щодо прийняття заповіту від ОСОБА_4 визнано правомірними, як і дії нотаріуса.

Також судом встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 не здано в експлуатацію, власність на нього не зареєстрована. Вказані обставини підтверд-жуються матеріалами справи та рішеннями судів різних інстанцій після неодноразового розгляду даної справи по суті.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що дані обставини та докази, зокрема наявність Акту Лубенської районної ради від 22 листопада 1989 року, не є нововиявленими та такими обставинами, які могли б вплинути на висновки суду у даній справі про права та обов`язки учасників справи.

Врахувавши предмет та підстави позову, встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, норми матеріального права, які ці правовідносини регулюють і були застосовані судом при вирішенні даного спору по суті, та зважаючи на те, що докази на підтвердження наявності нововиявлених обставин не є достатніми для скасування судового рішення, - районний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами відповідно до норм ч. 2 ст. 423 ЦПК України, правомірно відмовивши у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який відповідає фактичним обставинам та вимогам закону.

До того ж суд першої інстнції обгрунтовано зазначив, що згідно практики Євро-пейського Суду з прав людини, - одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає остаточність рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду з підстав, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не супере-чить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Ухвала районним судом постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Триголов В.М.