Справа № 182/1397/19
Провадження № 2/0182/1590/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.06.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Рунчевої О.В.

секретаря: Нагаєвої Н.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04.03.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

Вона 13.05.2017 року вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком ОСОБА_4 також є відповідач, але, батьком дитини відповідач не записаний.

Шлюбне життя з відповідачем припинено в листопаді 2017 році, відповідач виїхав з України на заробітки та припинив будь-яке спілкування з нею та матеріальне забезпечення сім`ї.

Вважає, що примирення між ними неможливе. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати.

Ухвалою судді від 21.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання сторони не з?явилися. Позивач, згідно поданої заяви, просить справу розглядати в її відсутність та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 24).

Від відповідача 19.04.2019 року надійшла заява, в якій просить розглядати справу в його відсутність через зайнятість, проти розірвання шлюбу не заперечує ( а.с.17).

Згідно поданого 19.04.2019 року відповідачем відзиву, ОСОБА_2 просить шлюб з позивачем розірвати, проте він не згоден з підставами припинення шлюбних відносин, викладеними позивачем. Зазначає, що посилання позивача про те, що він виїхав з України на заробітки, залишивши позивача вагітною , є неправдивими, надуманими та недоведеними, такими, що спростовуються довідкою з місця його роботи. Також, не відповідає дійсності посилання позивачки про ненадання ним матеріальної допомоги на утримання доньки, оскільки ним кожного місяця здійснювалось перерахування достатніх коштів на утримання дитини. В своєму відзиві відповідач зазначає, що початок фактичних шлюбних відносин між ними є грудень 2016 року (а.с. 18-19).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України.

Судом встановлено, сторони 13.05.2017 року зареєстрували шлюб у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 218 (а.с. 2).

Згідно свідоцтва про народження батьками доньки ОСОБА_5 є сторони по справі (а.с. 3).

Шлюбне життя з відповідачем припинено в листопаді 2017 року, що підтверджено актом Приміської сільської ради № 4423 від 28.12.2018 року (а.с. 4).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доводи відповідача про сплату ним аліментів не приймаються судом до уваги, оскільки не є предметом спору у справі про розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч .ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З моменту припинення сімейних відносин сторони мешкають окремо, не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, ані позивач, ані відповідач не заперечують проти самого розірвання шлюбу, уточнюючи лише мотиви припинення подружнього життя, суд вважає, що подальше збереження шлюбу, який тривалий час існує лише формально, суперечить інтересам обох сторін.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами виключає подальше спільне життя.

З урахуванням фактичних взаємин сторін, мотивів та причин розлучення, можливість збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 », ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно ухвали судді від 05.03.2019 року позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13.05.2017 року у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 218 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 », ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева