Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Десята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

установив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 . Бабуся постійно проживала разом з дідом ОСОБА_3 до моменту смерті за адресою - АДРЕСА_1 . Дана квартира належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях. Після смерті дружини ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину. Пізніше він подав до Десятої державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на її (позивача) користь, та лише тоді він повідомив її про існування заповіту. До 2018 року вона не знала, що існує заповіт, про який ОСОБА_2 нікому не повідомила. Звернувшись до нотаріальної контори вона дізналась, що ОСОБА_2 склала заповіт на її ім`я. 14.07.2018 року вона подала до Десятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Державнй нотаріус повідомила, що ОСОБА_2 при житті залишила заповіт, посвідчений 21.01.2005 року, реєстровий № 1у-22, в якому заповіла все належне їй майно на її (позивача) користь. На підставі її заяви було відкрито спадкову справу № 583/2018. 14.07.2018 року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Оскільки їй не було відомо про наявність заповіту, не отримувала публічне оголошення або повідомлення у пресі з приводу її виклику як спадкоємця, вважала строк пропущеним з поважних причин.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав письмовий відзив, в якому просив слухати справу за його відсутності, та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, рішення прийняти згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року у справі відкрито провадження та призначено до підготовчого засідання.

17.12.2018 року надійшов відзив на позовну заяву.

28.12.2018 року надійшла копія спадкової справи № 583/2018 щодо майна померлої ОСОБА_2

16.04.2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 (змінила прізвище на « ОСОБА_4 »), та онукою ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

19.06.2018 року Десятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 583/2018 щодо майна померлої ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_3 , який подав заяву про відмову від обов`язкової долі у спадщини після смерті дружини ОСОБА_2 . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) ОСОБА_2 здійснила розпорядження на випадок смерті - заповіт, посвідчений Десятою київською державною нотаріальною конторою 21.01.2005 року, за № 1-у-22. Згідно даного заповіту ОСОБА_2 заповіла належну їй на праві власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 . Даний заповіт є чинним.

21.06.2018 року ОСОБА_1 подала до Десятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі - ОСОБА_2 , і просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

14.07.2018 року державний нотаріус виніс постанову, якою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропущення установленого Законом строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Статтями 1233, 1234 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У даному випадку позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я. На думку суду причина пропуску строку є поважною, що дає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Жодних доказів на спростування доводів позивача, матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Десята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: