Справа № 460/5011/18
Провадження №2/460/756/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.06.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Кондратьєвої Н.А.

при секретарі - Юрчишині В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача 386544,00 грн. боргу за договором позики та судові витрати по справі. В обґрунтування позову покликається на те, що 13.01.2016 року відповідач під розписку позичив у нього гроші в розмірі 1600 євро та 12000,00 доларів США в еквіваленті 386544,00 грн. на 18.10.2018 р., які зобов`язувався повернути до 31.12.2017 року. Оскільки, на його неодноразові усні вимоги та нагадування відповідач грошей не повернув, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Кондратьєвою Н.А. від 04.02.2019 р. відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада», заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити та ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Таким чином, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, а наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За наявною в справі розпискою від 13.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 12000,00 доларів США та 1600,00 євро, які зобов`язувався повернути в повному обсязі до 31.12.2017 р.

Судом встановлено, що згідно курсу валют Національного банку України на 18.10.2018 р. вартість 1 долара США становила 27,92 грн., 1 євро 32,19 грн. Отже, 12000,00 доларів США та 1600 євро станом на 18.10.2018 р. становили 386544,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд встановив, що наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки ОСОБА_2 , яка підтверджує як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти, а тому, враховуючи відсутність доказів повернення позики відповідно до вимог ст.545 ЦК України, те, що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3865,45 грн.

Керуючись ст. ст. ст.10, 76, 141, 263, 265, 274, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 527, 536, 598, 599, 625, 1046, 1047, 1049, 1046, 1048, 1049 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 386544 (триста вісімдесят шість тисяч п`ятсот сорок чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3865 (три тисячі вісімсот шістдесят п`ять) грн. 45 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя Н.А.Кондратьєва