Справа №173/496/19
Провадження №2/173/605/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М

При секретарі - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Власенко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем- Агро Плюс», про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки до відповідача ТОВ «Унірем Агро Плюс».

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.02.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 08.05.2019 року.

16.04.2019 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву.

08.05.2019 року проведене підготовче судове засідання. Справу призначено до розгляду на 07.08.2019 року

07.08.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву. Справу призначено до розгляду на 29.08.2019 року.

29.08.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою позивача в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 20.09.2019 року.

20.09.2019 року справа не розглядалась в зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Справа призначена до розгляду на 23.10.2019 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

23.10.2019 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно позовних вимог позивач просить: розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ « Унірем Агро Плюс» 08.02.2010 року та зареєстрований 08 лютого 2010 року у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 41.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 08.02.2010 року між ТОВ «Унрем-Агро Плюс» і ОСОБА_2 , був у кладений договір оренди земельної ділянки площею 4.4700 га.., яка находиться на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Кадастровий номер :01:009:0125. Договір зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 41.

Дана земельна ділянка передана ТОВ « Унірем-Агро Плюс» землевласником ОСОБА_2 , по акту прийому-передачі земельної ділянки.

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач прийняла спадщину на зазначену вище земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.10.2015 року, виданому державним нотаріусом Верхньодніпровської нотаріальної контори Дніпропетровської області, спадкова справа № 150/2015.

На даний час у неї, як власника, успадкованої земельної ділянки виникла необхідність у веденні особистого сільськогосподарського виробництва та використовувати успадковану земельну ділянку для власних потреб. В зв`язку з цим вона зверталась до відповідача з вимогою звільнити належну їй земельну ділянку, так як має намір обробляти її самостійно, проте будь-якої відповіді не отримала.

Також вважає, що умова договору про строк його дії -15 років є несправедливою. Так як такий тривалий строк позбавляє орендодавця права на використання ним своєї земельної ділянки для власних потреб, а у випадку спадкування земельної ділянки, несправедливо тривалий час не дає можливості спадкоємцю в повній мірі розпоряджатись спадковим майном на свою користь на більш вигідних умовах.

Вона бажає використовувати земельну ділянку для власних потреб і в інтересах сім`ї. На даний час на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей і непрацездатна матір. Для оброблення зазначеної земельної ділянки вона має відповідну техніку. Дані обставини і стали підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично викладені в матеріалах справи.

Представник відповідача ТОВ «Унірем Агро Плюс» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, свої заперечення обґрунтовувала тим, що спірний договір був укладений з батьком позивачки. Договором передбачалась виплата орендної плати 3% від грошової оцінки земельної ділянки. Позивач належним чином виконував умови договору і своєчасно розраховувався із орендної плати. На даний час орендна плата сплачується позивачці навіть в більшому розмірі, а саме 5.3% від грошової оцінки земельної ділянки. Зміна власника земельної ділянки не є підставою для розірвання договору. Укладення договору на 15 років на її думку є справедливою умовою. Так як зазначений строк не є значним. Тому в задоволені позовних вимог просила відмовити.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08.02.2010 року між ТОВ «Унрем-Агро Плюс» і ОСОБА_2 , був у кладений договір оренди земельної ділянки площею 4.4700 га.., яка розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:009:0125. Договір зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 41, що підтверджується копією договору оренди земельної ділянки

Дана земельна ділянка передана ТОВ « Унірем-Агро Плюс» землевласником ОСОБА_2 , по акту прийому-передачі земельної ділянки, що підтверджується копією акту-прийому передачі земельної ділянки.

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач прийняла спадщину на зазначену вище земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.10.2015 року, виданому державним нотаріусом Верхньодніпровської нотаріальної контори Дніпропетровської області, спадкова справа № 150/2015.

Позивач просить розірвати укладений договір оренди земельної ділянки виходячи з того, що вона бажає самостійно обробляти належну їй земельні ділянку і має для цього всі необхідні засоби. А також з тих підстав, що строк договору в 15 років є несправедливою мовою.

На підтвердження факту, що позивач має можливість самостійно обробляти земельну ділянку були допитані свідки ОСОБА_3 ,. ОСОБА_4 ,. і ОСОБА_5 .

Так свідки ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , пояснили суду що позивач хоче самостійно обробляти належну їй земельну дулівку, її земельна ділянка розташована поряд з їхніми земельними ділянками. ОСОБА_4 має сільськогосподарську техніку і вони допомагатимуть позивачці обробляти належну їй земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_5 ,. пояснив суду, що вони з дружиною бажають забрати земельну ділянку для того, щоб самостійно обробляти і мають для цього все необхідне.

За вимогами ст. 13 ЦПК України- Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст.13 Закону України «Про оренду землі» - визначено поняття договору оренди землі: Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як встановлено в судовому засіданні договір оренди земельної ділянки був укладений покійним батьком позивачки з відповідачем. І будь-яких доказів того, що відповідач неналежним чином виконує умови укладеного договору суду не надано. Тому підстав для розірвання договору з цього приводу не вбачається.

Відповідно до ч. 3, 4, і 5 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» - Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» - Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Таким чином бажання позивача самостійно обробляти земельну ділянку, наявність можливості для такого обробітку та перехід до позивача земельної ділянки в порядку спадкування не є підставою для розірвання укладеного договору оренди земельної ділянки.

Дані положення закріплені і розділом 12 укладеного договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 ,. і відповідачем.

З наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави переходу земельної ділянки до позивача в порядку спадкування та виходячи її бажання самостійно обробляти земельну ділянку.

Позивач також просить розірвати укладений договір оренди земельної ділянки виходячи із тривалості строку, на який він укладений та вважає дану умову несправедливою.

Вирішуючи позовні вимоги в цій частині суд виходить з наступного .

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» - Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Таким чином максимальний строк оренди землі складає 50 років. Сторони уклали спірний договір в межах даного строку тобто на 15 років.

При цьому укладення договору строком на 15 років в порівнянні із максимальним строком, на який може бути укладений договір оренди землі не є тривалим. І в чому несправедливість даної умови позивач не достатнього обґрунтування не надала і будь-яких доказів цієї обставини не надала. В свою ч ергу укладення договору оренди земельної ділянки при умов його належного виконання гарантує орендодавцеві стабільність відносин з оренди землі, отримання гарантованого прибутку, тому до будь-яких порушень прав орендодавця не приводить.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України - Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України - Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.638 ЦК України - Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» - Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Суд не вбачає зміною істотних умов укладеного договору перехід орендованої земельної ділянки до спадкоємця орендодавця. Так як вже зазначалось вище і ЗУ «Про оренду землі», і укладеним між сторонами договором, врегульоване зазначене питання, а саме зміна орендодавця в даному випадку в результаті спадкування, не є підставою розірвання укладеного договору оренди земельної ділянки.

Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи всі надані сторонами докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Так як судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 грн., стягненню з відповідача не підлягають та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем - Агро Плюс» ( юридична адреса: 52334 Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Адамівка, вул. Колхозна, 1-Б ) про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс», зареєстрованого 08 лютого 2010 року за № 41 у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн., 40 коп.. покласти на позивача ОСОБА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 02.11.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 04.11.2019 року

Оприлюднене: 04.11.2019 року

Дата набрання законної сили 03.12.2019 року