Ухвала

05 липня 2019 року

м. Київ

справа № 210/3923/17

провадження № 61-8606ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та її спростування, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 квітня 2019 року засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, сплати судового збору, конкретизувати прохальну частину касаційної скарги з урахуванням положень статті 409 ЦПК України та надати уточнену касаційну скаргу.

На виконання ухвали Верховного Суду від 15 травня 2019 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, уточнену касаційну скаргу та заяву про звільнення від сплати судового збору.

У заяві про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 зазначає, що: не має доходів; на має у власності рухомого чи нерухомого майна; є пенсіонером і його дохід за попередній рік складає 16 476,00 грн; 5% його річного доходу складає 823,80 грн, що у 6,99 рази менше ніж розмір судового збору. Вважає, що на підставі пунктів 1, 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», зазначене є підставою для звільнення його від сплати судового збору. На підтвердження указаних обставин надає фотокопії: довідки, виданої Металургійним відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 21 травня 2019 року № 1304 про розмір пенсії ОСОБА_1 за віком за період з грудня 2017 року по травень 2018 року; довідки від 12 липня 2018 року за вих. № 37-л Незалежної первинної профспілкової організації ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг» про те, що ОСОБА_1 є її головою на громадських засадах та доходів від громадської діяльності не отримує; відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 25 червня 2019 року № 29506 про те, що інформація про доходи ОСОБА_1 за 2018 рік відсутня; Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відсутності відомостей на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що: ОСОБА_1 не є позивачем у справі; предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 на момент подання касаційної скарги. До касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання касаційної скарги. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 760,00 грн, який визначено ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Окрім цього, на виконання ухвали Верховного Суду від 15 травня 2019 року ОСОБА_1 необхідно було конкретизувати прохальну частину касаційної скарги та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі ставилося питання лише про скасування оскаржених судових рішень.

У частині першій статті 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 повторно ставить питання лише про скасування рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2019 року.

На виконання ухвали Верховного Суду від 15 травня 2019 року ОСОБА_1 необхідно конкретизувати прохальну частину касаційної скарги, та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статі 409 ЦПК України та надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та доданих до нього матеріалів свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 136, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 30 липня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат