ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3967/19 Справа № 197/1142/18 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Євтодій К.С.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2018 року, яка постановлена суддею Леонідовою О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 , до подання позовної заяви, звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, зареєстрованого в реєстрі № 4622 від 07.09.2018 року, яким звернуто стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на загальну суму заборгованості, що складає 119787,63 грн. та зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження № 57360993 від 04.10.2018 року.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову обґрунтована тим, що оскільки нею оспорюється правомірність вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вказаного виконавчого напису, який прийнятий до виконання та проводяться виконавчі дії з його примусового виконання, існує реальна загроза реалізації державним виконавцем майна, належного заявнику.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, зареєстрованого в реєстрі № 4622 від 07.09.2018 року, яким звернуто стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на загальну суму заборгованості, що складає 119787,63 грн.

Зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження № 57360993 від 04.10.2018 року.

В апеляційній скарзі представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову посилаючись на те, що судом не надано оцінки відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірності, не враховано що позивачка не обґрунтувала вид забезпечення позову та його необхідність, та не враховано інтереси не тільки позивачки по справі, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Укрсоцбанк» - Курдюмова М.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах вимог заяви про забезпечення позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, яким звернено стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» та зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 57360993 від 04.10.2018 року, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М.

18 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до АТ «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що виходячи з характеру заявлених вимог, наявності спору між сторонами, та наявність відкритого виконавчого провадження № 57360993 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису, наявні правові підстави для вжиття заходів забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви позивачки про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованого в реєстрі № 4622 від 07.09.2018 року, яким звернуто стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» на загальну суму заборгованості, що складає 119787,63 грн., однак не може погодитись з висновком сулу першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви позивачки про забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження № 57360993 від 04.10.2018 року, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою АТ «Укрсоцбанк» від 04.10.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області 04 жовтня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого 07.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про звернення стягненнязі ОСОБА_1 , яка є боржником за Договром № 0092/00009178 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної карти від 07.02.2008 року на користь АТ «Укрсоцбанк» 4551,25 доларів США.

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області 04 жовтня 2018 року винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи з викладеного, встановивши, що боржником оскаржується виконавчий напис, вчинений 07.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості у сумі 4551,25 доларів США, що еквівалентно 118787,63 грн., та витрат за вчинення виконавчого напису 1000 грн., враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до необґрунтованого або надмірного стягнення грошових коштів зі ОСОБА_1 , на які звернуто стягнення постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області 04 жовтня 2018 року, приймаючи до уваги, що вжитий вид заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованого в реєстрі № 4622 від 07.09.2018 року, яким звернуто стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» на загальну суму заборгованості, що складає 119787,63 грн., є співмірним із заявленими позовними вимогами та прямо передбачений п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, - колегія приходить до висновку про наявність правових підстав та можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, яким звернено стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк».

Слід зауважити, що невжиття заходів для забезпечення позову у даній справі, а саме не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного відчуження при примусовому виконані оскаржуваного виконавчого напису майна позивачки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та відмови в задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано оцінки відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірності, не враховано що позивачка не обґрунтувала вид забезпечення позову та його необхідність, та не враховано інтереси не тільки позивачки по справі, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, внаслідок виконання якого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса відповідає обраному позивачем способу судового захисту.

Слід зауважити, що основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви позивачки про забезпечення позову в частині зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 57360993 від 04.10.2018 року, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М., оскільки таке зупинення є зайвим, так як за наявності зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрованого в реєстрі № 4622 від 07.09.2018 року, яким звернуто стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» на загальну суму заборгованості, що складає 119787,63 грн., виконавчі дії за виконавчим провадженням стосовно виконання виконавчого напису нотаріуса, зупиняються автоматично.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження № 57360993 від 04.10.2018 року та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження № 57360993 від 04.10.2018 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2018 року скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження № 57360993 від 04.10.2018 року та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження № 57360993 від 04.10.2018 року.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: