Справа № 367/962/19
Провадження №2/367/3548/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей. В позовній заяві позивач вказує, що 06.09.2008 року зареєструвала із ОСОБА_2 шлюб від якого мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.10.2016 року шлюб розірвано. Діти проживають разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в період шлюбу та після розірвання шлюбу як батько постійно приймав та приймає участь у вихованні та утриманні дочок, купує іграшки та продукти харчування, постійно з дітьми відвідують розважальні, культурно-масові заклади для дітей. Крім того, турбується про майбутнє дітей: дочці ОСОБА_5 подарував квартиру АДРЕСА_2 , його батьком дочці ОСОБА_6 подаровано квартиру АДРЕСА_3 . Зазначає, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, у зв`язку із чим звернувся до Органу опіки та піклування Ірпінської міської ради із заявою в якій просив допомогти усунути перешкоди у спілкуванні з доньками шляхом визначення днів та годин побачень. Крім того, було подано до суду позов про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Також, зауважує, що на його утриманні перебуває батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому було ампутовано фаланги нижніх кінцівок, має діагноз - цукровий діабет 2-го типу, середнього ступеня тяжкості, діабетична ретинопатія, непроліферативна форма, початкова катаракта, діабетична нефропатія 3 ст., діабетична периферична дистальна полінейропатія. Враховуючи, що постійно приймає участь у житті, вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача, зазначила, що кошти необхідні на утримання дітей, так як вони займаються у музичній школі, відповідач допомагав матеріально до того як вона подала позов до суду, підтвердила, що відповідач з його батьками подарував дітям квартири.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 зазначила, що позовні вимоги не обґрунтовані, факти, на які посилається позивач перекручені, відповідач активно приймає участь у розвитку та утриманні дітей, любить їх, потурбувався про їх майбутнє, купив їм квартири, був час, коли позивач перешкоджала спілкуванню з дітьми. Також зазначила, що на утриманні відповідача є батько 1946 року народження, вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини є безпідставними, а тому позов визнає частково та просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/7344/16-ц від 20 жовтня 2016 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , зареєстрований 06 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 318.

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 відповідно.

Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище із ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 .

Згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. 04.06.2016 року, ОСОБА_7 подарував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. 04.06.2016 року, ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 квартиру АДРЕСА_2 .

Також судом вставлено, що 18.03.2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, 18.03.2019 року вх. №П-2549.2 звернувся до Органу опіки та піклування Ірпінської міської ради із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2164 ОСОБА_7 , 1946 року народження, пенсіонер, перебував з 06.11.2018 року по 19.11.2018 року у екдокринологічному відділенні Українського науково-практичного центру ендокринної хірургії, трансплантації ендокринних органів і тканин із діагнозом - цукровий діабет 2-го типу, тяжка форма, діабетична ретинопатія, непроліферативна форма, початкова катаракта, діабетична нефропатія 3 ст., діабетична периферична дистальна полінейропатія.

Згідно наданих відповідачем ОСОБА_2 товарних чеків, актів надання послуг, квитанцій, ОСОБА_2 купував дітям продукти харчування, одяг, іграшки, оплачував медичні послуги у приватних клініках, сплатив батьківську плату за перебування в ДНЗ №1 «Лісова пісня».

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК Украни визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням інтересів малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2019 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 та 28.05.2032 року відповідно. Проте, суд зауважує, що розмір аліментів на якому наполягала позивач є необґрунтовано завищеним, оскільки, як встановлено судом, відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей, має на утриманні батька пенсіонера, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 155, 180, 181-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76-81, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 06.02.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, а саме 08.04.2029 року та 28.05.2032 року відповідно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза