П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня2019 року м. Київ

Справа № 369/11875/17

Провадження: № 22-ц/824/6102/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Борисової О.В., Пікуль А.А.,

секретар Глухенька М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Ковальчук Л.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» до ОСОБА_2 , треті особи: ПрАТ «СТ «Іллічівське», про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ТОВ «Регіон» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ПрАТ «СТ «Іллічівське», про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якому просило стягнути з відповідача завданий матеріальний збиток у розмірі 479 545,76 грн. та судовий збір.

Мотивували свої вимоги тим, що 10 серпня 2017 року о 15 год. 15 хв. по вул. Пирогівській в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «TATRA818» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п. 12.1 ПДР України, вчинивши зіткнення з автомобілем марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Регіон», що призвело до ДТП, внаслідок якої, автомобіль марки «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 серпня 2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до звіту № 111/08-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість пошкодженого автомобіля складає 557384,50 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 1 202 692,64 грн., дійсна ринкова вартість після аварійного транспортного засобу складає 77 838,74 грн., отже діями ОСОБА_3 було завдано майнову шкоду ТОВ «Регіон» у розмірі 479542,76 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого центром ДАІ № НОМЕР_4 , власником автомобіля «TATRA 818» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , з якого позивач просив стягнути завданий матеріальний збиток у розмірі 479 545,76 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2019 року позов ТОВ «Регіон» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Регіон» матеріальний збиток в сумі 479 545 грн. 76 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Регіон» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 7193 грн. 19 коп.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував положення статей 1166, 1188 ЦК України. Крім того, Апеляційним судом Київської області у постанові від 31 січня 2018 року встановлено факт, що ОСОБА_2 не був учасником ДТП, а тому не є особою, яка завдала шкоду майну позивача. Отже, на його думку, ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у даному позові. Клопотання про заміну неналежного відповідача належним позивачем не заявлялось.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 березня 2019 року у справі відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Регіон» зазначив, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням вимог процесуального та матеріального права, посилання скаржника на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача є необґрунтованими. Вказав, що договір оренди № 0903-1 від 09.03.2017 року є нікчемним, оскільки він укладений в простій письмовій формі без обов`язкового нотаріального посвідчення. Просив рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, вказаних в ній.

Герасименко О.В . в інтересах ТОВ «Регіон» заперечував проти апеляційної скарги, просив рішення першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частина 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

10 серпня 2017 року по вул. Пирогівській в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «TETRA 815», д.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозяться, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не вибрав безпечної швидкості руху та вчинив зіткнення з автомобілем марки «HondaCR-V», д.н. НОМЕР_2 . Під час дорожньо-транспорної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду від 28 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно звіту № 111-1/08 ТЗ про оцінку транспортного засобу від 14 серпня 2017 року ринкова вартість післяаварійного транспортного засобу «Honda CR-V» д.н. НОМЕР_2 складає 77 838,74 грн.

Згідно звіту № 111/08-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 14 серпня 2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті пошкодження транспортного засобу «Honda CR-V» д.н. НОМЕР_2 становить 557 384,50 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 транспортний засіб «Honda CR-V» д.н. НОМЕР_2 належить на праві власності ТОВ «Регіон».

Згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0829164 транспортний засіб «ТАТRА 815» д.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 застрахований в ПрАТ «СТ «Іллічівське».

Задовольняючи позов ТОВ «Регіон», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем обґрунтовано пред`явлення позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, до власника транспортного засобу - ОСОБА_2 , а не до винуватця ДТП - Кучерука С.Р. відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦПК України.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що згідно договору оренди № 0903-1 від 09 березня 2017 року, укладеного між Орендодавцем ФОП ОСОБА_2 та орендарем ТОВ «Будмеханізація № 14», орендарю передається у тимчасове платне володіння та використання спеціалізований вантажний самоскид «ТАТRА 815» д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_6 , що перебуває у власності орендодавця згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 02.10.2015 року.

Згідно Акту приймання-передачі Механізму до договору оренди № 0903-1 від 09 вересня 2016 року орендодавець ФОП ОСОБА_2 передав орендарю ТОВ «Будмеханізація № 14» спеціалізований вантажний самоскид «ТАТRА 815» д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_6 (а.с.61).

07.08.2017 року між ТОВ «Будмеханізація № 14» та ОСОБА_3 був укладений договір підряду, відповідно п. 1.1. умов якого замовник ТОВ «Будмеханізація № 14» доручає, а підрядник ОСОБА_3 бере на себе зобов`язання здійснювати функції водія самоскида на екскаваторі на даному підприємством, а замовник, зобов`язується прийняти та оплатити роботу в порядку, визначеному цим договором.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша статті 23 ЦК України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (згідно із частиною першою статті 1187 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах (частини друга та третя статті 1187 ЦК України).

Частиною першою статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (частина перша статті 52 ЦК України).

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до стаття 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Якщо договір оренди автомобіля укладається між підприємством та фізичною особою (не підприємцем), слід керуватися тільки главою 58 ЦК України. Якщо ж договір укладається між підприємством та фізичною особою - підприємцем, ураховуються норми глави 58 ЦК України та особливості, викладені в параграфі 5 глави 30 розділу VI ГК України. Статтею 798 параграфа п`ятого "Найм (оренда) транспортного засобу" глави 58 ЦК України визначено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Автомобіль як наземний самохідний транспортний засіб може бути предметом договору оренди транспортного засобу.

Відповідно до частини першої ст. 759 ЦК України і частини першої ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає іншій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Договір найму транспортного засобу складається у письмовій формі (п. 1 ст. 799 ЦК України). Якщо договір найму транспортного засобу складається за участю фізичної особи, то такий договір має бути ще і нотаріально посвідчений (п. 2 ст. 799 ЦК України).

Отже, якщо договір оренди автомобіля укладається між підприємством та фізичною особою (не підприємцем), слід керуватися тільки главою 58 ЦК України, договір оренди повинен бути нотаріально посвідченим і орендна плата за використання автомобіля буде оподатковуватись податком з доходів фізичних осіб згідно з Законом України № 889 від 22.05.2003 р. "Про податок з доходів фізичних осіб". Якщо ж договір оренди укладається між підприємством та фізичною особою - підприємцем, ураховуються норми глави 58 ЦК України та особливості, викладені в параграфі 5 глави 30 розділу VI ГК України такий договір нотаріально посвідчувати не обов`язково.

Згідно частин 1, 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових ) обов`язків.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу.

Відповідальність виконавця послуг (підрядника) у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами ЦК України.

В даному випадку, згідно п. 5.1 Договору підряду від 7 серпня 2017 року,укладеного між ТОВ «Будмеханізація № 14» та ОСОБА_3 , за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань згідно з цим договором сторони несуть відповідальність згідно з діючим чинним законодавством України і винна сторона відшкодовує іншій стороні всі спричинені цим збитки.

Аналізуючи вищевикладені норми чинного законодавства, колегія суддів доходить висновку про те, що договір оренди № 0903-1 від 09 березня 2017 року транспортного засобу, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ «Будмеханізація», не підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, а тому доводи скаржника про недійсність такого правочину колегія суддів відхиляє як безпідставні та необгрунтовані. Такі ж висновки стосуються і договору підряду від 07.08.2017 року, укладеного між ТОВ «Будмеханізація № 14» та ОСОБА_3

Таким чином, на час скоєння ДТП, саме ОСОБА_3 володів вищевказаним транспортним засобом засіб «ТАТRА 815» д.н.з. НОМЕР_1 на відповідній правовій підставі, зокрема, договору та договору підряду, а тому, відповідно до вимог частини 2 статті 1187 ЦК України, саме він повинен відшкодовувати шкоду, завдану внаслідок вчинення ДТП.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що передача небезпечного об`єкта третій особі не має юридичного оформлення, а тому вказаний автомобіль юридично належить ОСОБА_2 , а тому саме він повинен відшкодовувати завдану шкоду є неправильним.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

23 листопада 2017 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що вказаний позов пред`явлений до неналежного відповідача та просив відмовити у задоволенні позову.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Згідно ст. 33 ЦПК України (в редакції на момент звернення до суду) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Заміна неналежного відповідача або притягнення другого відповідача допускається лише до постановлення рішення суду. Це питання вирішується ухвалою суду, яка офомляюється окремим документом і надсилається належному відповідачу (другому відповідачу) і є підставою для його участі в процесі. Заміна може бути проведена також у стадії попереднього судового розгляду. Заміна відповідача є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

Якщо суд вважає, що відповідач визначений неправильно, суд може інформувати позивача про можливість заміни, але якщо позивач відповідного клопотання не подає, суд повинен розглядати справу далі і відмовляти у позові.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду із позовною заявою до належного відповідача з урахуванням вимог щодо предметної та суб`єктної юрисдикції.

Оскільки, пред`явлення позову до неналежного відповідача, яким у даному випадку є ОСОБА_2 , є самостійною підставою для відмови в позові, а позивачем клопотання про його заміну не заявлялось, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2019 скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру судових витрат у зв`язку із ухваленням нового рішення у справі.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України).

Отже, згідно статті 141 ЦПК України з ТОВ «Регіон» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10789,79 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» (місце розташування: 03049, м. Київ, вул. Юліуса Фучіка, буд. 19, ідентифікаційний код 32523248) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , код ЄДРПУО НОМЕР_7 ) відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 10789,79 (десяти тисяч семисот вісімдесяти дев`яти) грн. 79 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 14 червня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді О.В. Борисова

А.А. Пікуль