Провадження № 2/520/1687/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.,
за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа Другий Київський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту,
05 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа Другий Київський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про звільнення з-під арешту квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що у зв`язку з накладеними арештами позивач не має змоги в повному обсязі реалізувати своє право власності.
Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані докази, вважає, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 04.03.2008 року ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк») уклали кредитний договір № 692/Ф03.14/095, за умовами якого, відповідач отримала кошти в сумі 64 500,00дол. США.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 04.03.2008 між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали іпотечний договір, предметом якого є: двохкімнатна квартира, загальною площею 50,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешти, згідно з: ухвалою Київського районного суду м. Одеси у справі 2-7201/11 від 22.03.2012 року, ухвалою Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-5357/10 від 09.06.2010 року, ухвалою Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-3923/2010 від 10.03.2010 року.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 18.05.2010 Другим Київським ВДВС Одеського МУЮ, в рамках виконавчого провадження № АА № 168188 винесено постанову про арешт майна відповідача та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно.
Однак до матеріалів позовної заяви не додано ухвал суду, на підставі яких було накладено арешти, клопотань щодо витребування таких доказів суду не надавалося.
Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.
Згідно зі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Згідно з ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту.
Відповідно до положень ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках неможливості скасування арешту органами ДВС, арешт може бути знято за рішенням суду.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи, що позивачем не надано належних доказів накладення арештів на квартиру, ухвал суду, на підставі яких було накладено арешти, твердження про арешти ґрунтуються лише на відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що позбавляє суд можливості з`ясувати, що зняття таких арештів не буде суперечити судовим рішенням, згідно з якими арешти були накладені, тому суд дійшов висновку у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної заяви, з відповідача не підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 264, 265,280 ЦПК України, ст.ст. 16,317,321,391 ЦК України,
Позовну заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа Другий Київський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту, відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.