Справа № 161/3696/19
Провадження № 2/161/1626/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинській області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Козак О.А.,

за участю представника позивача Мозольської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, яким належний йому будинок з господарським будівлями та спорудами заповів йому.

Вказує, що на момент смерті діда він постійно проживав з ним у вказаному будинку і прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. В подальшому, 24.09.2018 року за оформленням своїх спадкових прав він звернувся до нотаріальної контори із відповідної заявою, однак не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану нерухомість.

У зв`язку з чим, просить визнати за ним право власності на згадане спадкове майно.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити.

Відповідач подав суду заяву про визнання позову та просив слухати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.11.2002 р. (а.с. 11).

Як з`ясовано судом, останньому належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який він отримав в спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті, що підтверджується довідкою Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області від 16.01.2019 року (а.с. 8), однак, ОСОБА_3 не оформив своїх спадкових справ.

Проте, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіт, яким належний йому будинок майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений секретарем Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області 27.12.1999 року за №212 (а.с.12).

Згідно ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як слідує із довідки Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області №422 від 24.09.2018 року ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 разом із внуком ОСОБА_1 , який і надалі продовжує проживати в даному будинку (а.с. ).

Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину в порядку, визначеному ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Про відмову від її прийняття у визначений законом строк не заявляв. Інший спадкоємець від прийняття спадщини відмовився, про що свідчить його заява.

А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 527, 534, 549 ЦК України ( в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 10.06.2019 року.