Справа № 357/1222/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 червня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири, мотивуючи тим, що 23 серпня 2018 року належну йому на праві власності кв. АДРЕСА_1 , затоплено в наслідок недбалих дій власника кв. АДРЕСА_1 , відповідачки по справі ОСОБА_2 .. У зв`язку з цим, квартира позивача потребує ремонту, однак відповідачка добровільно не відшкодувала позивачу заподіяну шкоду. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки майнову шкоду у розмірі 27 930,00 грн., витрати на проведення оцінки 2500,00 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про місце час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, з заявами чи клопотаннями до суду не зверталась. Відповідачка не скористалась правом подати відзив на позовну заяву.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою КП КОР «ПБТІ» №1528 від 06.06.2019 року.

Відповідачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до Акту про залиття, що трапилось на системі холодного водопостачання 23 серпня 2018 року в м.Біла Церква затвердженого начальником ЖБК «РАДОН» ОСОБА_3 , залиття в квартир АДРЕСА_1 трапилось внаслідок аварії на системі центрального водопостачання. В кв. АДРЕСА_1 вхідний кран води не працює і затоплення відбулося в наслідок обриву гумового шлангу. Власник квартири ОСОБА_2 проживає в м.Києві, в період затоплення в квартирі ніхто не проживав. Висновок і рекомендації комісії: в 2-х кімнатах, коридорі, кухні, ванній та стелі виникли тріщини, посипалась штукатурка. На стінах кімнат місцями пошкоджені шпалери. Підлога в кімнатах залита водою. В туалеті і ванній осипалась плитка на площі близько 15 м2. Килимові доріжки вкриті водою, пошкоджені два шкафи та одяг. Загальна площа пошкоджень становить близько 250 м2. Власник кв. №НОМЕР_2 ОСОБА_4 на лист, надісланий електронною поштою, приїхати на огляд відмовилась. Провести ремонт або відшкодувати збитки також відмовилась. Комісія рекомендувала власнику кв. №НОМЕР_3 звернутись за допомогою до суду.

Відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку, визначення ринкової вартості відновлювального ремонту та будівельних матеріалів з метою встановлення розміру матеріального збитку, трикімнатної, житлової квартири №АДРЕСА_1 , складеного ПП «Спілка Експертів», вартість ремонтно-відновлювальних робіт та вартість використаних матеріалів складає 28 930,00 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Акту про залиття, затверджений начальником ЖБК «РАДОН» Лозневим М .П є неналежним доказом наявності вини відповідачки у залитті належної позивачу квартири, оскільки цей акт повністю відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття.

У деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довела свою невинуватість.

При цьому, позивач належними доказами довів розмір заподіяної йому майнової шкоди, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідачки моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1,2, ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

В даному випадку предметом доказування є обсяг моральних страждань ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оцінюючи заподіяну моральну шкоду в 10 000,00 грн. позивач не пояснив суду з чого саме він виходила, визначаючи саме таку суму. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження моральних страждань ОСОБА_1 саме у заявленому розмірі.

В той же час, суд враховує вік позивача, та те, що затопленням квартири відповідачка створила незручності для позивача, порушила його нормальні умови життя, що потребувало від останнього зусиль на захист своїх прав. За таких обставин, ОСОБА_1 поніс моральні страждання, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 1 000,00 грн..

Відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача а користь позивача підлягають витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. та 2500,00 грн. витрат на проведення оцінки.

Керуючись ст.ст.23, 1166 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280 - 282 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , 27 930,00 грн. майнової шкоди, 2500,00 грн. витрат на проведення оцінки завданого збитку, 1 000,00 грн. моральної шкоди та 768,00 грн. судового збору, разом: 32 198,00 грн..

В іншій частині - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути переглянуте за заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення складено 18.06.2019 року.

СуддяЛ. М. Кошель