Справа № 460/4930/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П.
Провадження № 22-ц/811/470/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Яворівського нотаріального округу Бунтусова О.В., Верблянська сільська рада Яворівського району Львівської області, про визнання майна спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (а.с.1-4), уточненим заявою від 24.05.2016 року (а.с.94-95), в якому просив:

визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 :

земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,3016 га, яка на плані зовнішніх меж позначена як ділянка №1 площею 0,2259 га та ділянка №2 площею 0,0757 га;

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Калитяки Яворівського району Львівської області, площею 0,7044 га;

визнати за ним право власності на:

одноквартирний (садибний) житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 111,9 кв.м., що позначений на технічному плані літерами «А-1», «а», та належні до будинку господарські приміщення загальною площею 158,7 кв.м., а саме: сарай площею 15,9 кв.м. під літерою «Б», сарай площею 24,1 кв.м. під літерою «В», сарай площею 49,0 кв.м. під літерою «Г», сарай площею 29,0 кв.м. під літерою «Е», сарай площею 7,4 кв.м. під літерою «Є», сарай площею 33,3 кв.м. під літерою «Х», вбиральню під літерою «Д», колодязь глибиною 6 м.п. під літерою «Е».

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він проживав разом із ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з 2000 року і до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство, що встановлено рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05.08.2015 року.

За цей період ОСОБА_3 рішенням Верблянської сільської ради №95 від 16.02.2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3016 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, а рішенням Верблянської сільської ради №105 від 08.11.2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,7044 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач вважає ці земельні ділянки об`єктом права спільної сумісної власності, оскільки вони набуті у власність ОСОБА_3 під час їхнього спільного проживання однією сім`єю.

Після приватизації вказаної вище земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, ним було проведено будівельні роботи, а саме: зроблено стяжку на підлогу в будинку, замінено стелю у чотирьох кімнатах, встановлено міжкімнатні двері у трьох кімнатах та вхідні двері, збільшено площу кухні, здійснено прибудову площею 26 кв.м. до вказаного будинку, облаштовано ванну і туалет в будинку, побудовано чотири господарські приміщення, проведено водопостачання до будинку, викопано криницю, замінено покрівлю даху та зроблено огорожу будинковолодіння кам`яним і дерев`яним парканом.

Разом з дружиною вони зверталися до БТІ для виготовлення технічної документації на будинок і господарські приміщення, однак, процедуру реєстрації права власності на будинок з прибудовами та господарськими приміщеннями довести до кінця не вдалось.

Вважає, що ним було створено нове майно, яке за своїми кількісними (площа, кількість кімнат, зміна їх функціональної приналежності, зведення нових господарських споруд тощо) та якісними показниками (застосування нових матеріалів, перероблення підлоги, стелі, стін, даху, облаштування в будинку цивілізованих туалету і ванни, облаштування систем водопостачання та водовідведення), відповідає поняттю «нова річ», а тому цей будинок є його особистою власністю.

Після відкриття спадщини у зв`язку із смертю ОСОБА_3 18.06.2015 року він звернувся до приватного нотаріуса Яворівського нотаріального округу Бунтусової О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, як спадкоємець першої черги за законом, однак, як з`ясувалось, ОСОБА_3 незадовго до смерті, а саме, 25.11.2014 року зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все належне їй майно заповіла своїй племінниці ОСОБА_2 .

Вказаний заповіт він не оспорював, однак, вважає, що він має право на частку у вказаному нерухомому майні, як на частку в спільному майні подружжя, а на будинок з господарськими будівлями та спорудами - право власності, як на новостворене ним майно.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 31.10.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати лише в частині відмови у задоволенні його позовної вимоги про визнання за ним права власності на одноквартирний (садибний) будинок та господарські приміщення по АДРЕСА_1 і ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати вказане нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 не був власністю його дружини ОСОБА_3 , оскільки право власності на цей будинок взагалі ні за ким не було зареєстровано і жодних доказів (погосподарських книг, договорів, рішень тощо) матеріали справи не містять, а тому вважає помилковим висновок суду, що будинок числиться за покійною ОСОБА_3 .

Апелянт звертає увагу, що суд не дав належної правової оцінки висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.01.2018 року, яким підтверджено, що роботи з реконструкції будинку були завершені у період 2005-2006 років.

Зазначає, що внаслідок проведення реконструкції будинку було створено новий об`єкт нерухомого майна, який є спільною сумісною власністю подружжя, а тому суд повинен був заявлену ним вимогу задовольнити частково, відмовивши у визнанні за ним одноособово права власності на будинок та господарські приміщення.

В судове засідання інші учасники, окрім позивача, не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення судових повісток-повідомлень, які всі учасники справи отримали, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05.08.2015 року, яке набрало законної сили (а.с.15-17), встановлено факт проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 у період з 24.01.2000 року і до дня смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

За життя, 25.11.2014 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_2 (а.с.18, 66).

Предметом спору в оскаржуваній апелянтом частині рішення, є житловий будинок та належні до нього господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , на які позивач ОСОБА_1 заявляє свої права, спочатку, як на об`єкт його особистої власності, а за вимогами апеляційної скарги, - як на об`єкт спільної сумісної власності подружжя.

В іншій частині (в частині вирішення спору про право власності на земельні ділянки, набуті ОСОБА_3 внаслідок приватизації) - рішення суду позивачем не оскаржується.

Згідно з технічним паспортом на вказане будинковолодіння, виготовленим 22.06.2015 року на замовлення позивача (а.с.19-29), рік побудови будинку «А-1» та сараю під літерою «Г» вказано 1985 рік.

Господарські будівлі під літерами «Б», «В», «Е», «Є» та «Ж» в технічному паспорті зазначені як такі, що збудовані самочинно (а.с.29 зворот).

Згідно з будинковою книгою (а.с.30-35), реєстрація осіб у вказаному будинку проводилась з 1985 року. Особою, відповідальною за ведення книги та прописки по будинку вказано ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 у будинку був зареєстрований у січні 2005 року (а.с.34-35).

Згідно довідки, виданої Верблянською сільською радою Яворівського району Львівської області 15.09.2015 року (а.с.69), будинок числиться за померлою ОСОБА_3 .

Згідно з інформацією обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», наданою на запит суду (а.с.137, 138), інвентаризація та реєстрація права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в бюро не проводилась.

Інших відомостей (технічні паспорти, проектна документація, кошторисні розрахунки тощо), що стосуються будівель та споруд, переліку та об`ємів фактично виконаних робіт по їх будівництву чи реконструкції, в період з 1985 року (рік побудови житлового будинку та господарської будівлі під літерою «Г») по 2017 рік, в матеріалах справи немає.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 30.01.2018 року (а.с.144-150), у спірному будинковолодінні було проведено ряд ремонтно-будівельних робіт, спрямованих на покращення технічного стану будинку (влаштовано нові господарські будівлі, замінено окремі елементи конструктивних елементів) та підтримання експлуатаційних якостей, однак, встановити перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт з будівництва у спірному господарстві, визначити їх вартість по наявним в матеріалах справи документам не виявилось можливим.

До нового будівництва експерт відніс будівництво господарських будівель під літерами «Б», «В», «Д», «Е», «Є» та «Ж» та реконструкцію з прибудовою (для будівель під літерами «Б» та «В»), однак, жодних дозвільних документів на здійснення реконструкції спірного будинковолодіння, шляхом проведення у ньому переобладнань, перепланувань, добудов та будівництва нових господарських будівель (приміщень), які вказані вище, акту про приймання реконструйованого будівництвом житлового будинку в експлуатацію та/або рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності на реконструйований будинок стороною позивача не було надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду, а тому таке будівництво має статус самочинного і не може бути об`єктом нерухомого майна для його поділу без узаконення такого будівництва у встановленому законом порядку.

За відсутності вказаних вище дозвільних та правовстановлюючих документів на реконструйований будинок, посилання апелянта на те, що реконструкція будинку та будівництво нових господарських будівель та споруд здійснювалось подружжям та/або особисто позивачем за рахунок власних коштів, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки до виникнення права власності на таке майно (прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкту нерухомого майна та державної реєстрації права власності на новостворене майно) особа є власником лише будівельних матеріалів, використаних в процесі такого будівництва.

Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, атому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 21 червня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.