Справа № 138/1452/19
Провадження №:2/138/620/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАОЛ", Державного реєстратора Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області Богача Олега Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" про визнання недійсним договору оренди землі, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-588 від 16.08.2014 належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0188, площею 1,9907 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, яку позивач успадкувала після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

01.10.2016 між позивачем та ФГ "НУСІ" було укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки, який зареєстровано рішенням держаного реєстратора № 31737490 від 06.10.2016.

Разом з тим, Наказом Міністерства юстиції України № 3170/5 від 11.10.2017 рішення № 31737490 від 06.10.2016 було скасовано з тієї підстави, що 12.01.2010 між ОСОБА_2 та СТОВ "ПРОГРЕС" був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0188 та зареєстрований у відділі Держкомзему у Могилів-Подільському районі Вінницької області.

Позивач зазначає, що про вказаний договір оренди від 12.01.2010 не знала, оскільки при оформленні спадщини жодні речові права на спірну земельну ділянку не були виявлені.

В подальшому позивач очікувала отримати від СТОВ "ПРОГРЕС" оренду плату за користування земельною ділянкою в період з 2017 по 2018 рік, однак жодної оплати проведено не було.

В березні 2019 року позивач звернулась до державного реєстратора та їй стало відомо, що 11.12.2017 державним реєстратором Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області Богачем О.В. було прийнято рішення з індексним номером 38641559 про державну реєстрацію договору оренди землі № б/н від 01.10.2015, строком дії 49 років, сторонами якого зазначено ТОВ "МАОЛ" та ОСОБА_1 .

Крім того, 05.02.2018 державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Є.В. було прийнято рішення з індексним номером 39504073 про державну реєстрацію договору суборенди на зазначену вище земельну ділянку, сторонами якого є ТОВ "МАОЛ" і СТОВ "ПРОГРЕС", строк дії договору 46 років.

Позивач вважає вказаний договір оренди від 01.10.2015 недійсним, а прийняте на підставі нього рішення про державну реєстрацію прав підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки станом на час укладення оскаржуваного договору був дійсний договір оренди від 12.01.2010, укладений між ОСОБА_2 і СТОВ "ПРОГРЕС", який зареєстрований 27.05.2011 за № 00039.

Зважаючи на викладене, позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01.10.2015 між ОСОБА_1 та ТОВ "МАОЛ", визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38641559 від 11.12.2017, а також стягнути з відповідачів на її користь судовий збір в рівних частинах.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.05.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.07.2019 за клопотанням представника позивача було витребувано докази.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.07.2019 за клопотанням представника позивача вирішено питання про витребування доказів у зв`язку з чим продовжено строк проведення підготовчого судового засідання на 30 днів.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.08.2019 за клопотанням представника відповідача витребувано докази та закрито підготовче судове засідання. Справу призначено до судового розгляду.

29.08.2019 до суду надійшов відзив на позов, мотивований тим, що відповідач заперечує проти задоволення позову. Сторони дійсно уклали договір оренди землі від 01.10.2015 щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0188, площею 1,9907 га, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Речове право оренди було зареєстроване 08.12.2017 за № 23852375 за ТОВ "МАОЛ". Про факт існування договору оренди від 12.01.2010 ОСОБА_1 достовірно знала, оскільки уклала з СТОВ "ПРОГРЕС" додатковий договір від 01.06.2015 про дострокове розірвання договору оренди землі від 12.01.2010 щодо вказаної вище земельної ділянки. Дана додаткова угода подавалась державному реєстратору при державні реєстрації речового права оренди за договором від 01.10.2015. Вказана поведінка позивача свідчила про бажання позивача припинення попередніх правовідносин та необхідність настання нових. Зважаючи на викладене, відповідач вважає такі дії позивача недобросовісними. Договір оренди землі від 01.10.2015 укладений після досягнення сторонами усіх істотних умов. Враховуючи викладене, відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ТОВ "МАОЛ" в судове засідання повторно не з`явився. Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки приймає участь у розгляді справи в Господарському суді Вінницької області.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Разом з тим, 22.10.2019 належним чином повідомлений представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, оскільки в судове засідання, яке призначалось на 04.10.2019 даний представник уже не з`являвся і також подавав клопотання про відкладення судового зсідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Суд відклав судове засідання на 22.10.2019. Враховуючи викладене, на переконання суду причини повторної неявки представника відповідача в судове засідання процесуального правового значення не мають, оскільки положення ч.4 ст. 223 ЦПК України, направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду. Така позиція ВССУ викладена в ухвалі (справа № 6-24063 ск 15).

Враховуючи викладене, а також те, що представник відповідача реалізував своє право на подання відзиву на позов та доказів на які він посилається, як на підставу своїх заперечень проти позову, суд вважає, що слід здійснити розгляд справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав, відповідачем по справі себе не визнає, оскільки відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Представник СТОВ "ПРОГРЕС" в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позов, оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 січня 2010 року між СТОВ "Прогрес" та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки № 118 площею 1,99 га, строком на 10 років та зареєстровано у відділі держкомзему Могилів-Подільського району, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис 27.05.2011 за № 00118. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 12.01.2010 СТОВ "Прогрес" прийняло в користування вказану земельну ділянку. Дана обставина підтверджується копією реєстраційної справи № 118 (а.с.89-96 ).

Згідно п. 2 постанови КМУ від 25.12.1998 № 2073 (яка була чинна на час укладення договору) державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Отже договір оренди земельної ділянки, укладений ОСОБА_2 з СТОВ "Прогрес" є дійсним та чинним до 27.05.2021.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2014, зареєстрованим в реєстрі за № 1-588, набула право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:0188, площею 1,9907 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.14). Дана обставина також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 69485765 від 01.10.2016 (а.с.15).

З позову слідує, що позивач уклала з ФГ "НУСІ" договір оренди землі від 01.10.2016 щодо вказаної вище земельної ділянки, який було зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31737490 від 06.10.2016.

Разом з тим, зважаючи на чинність договору оренди землі від 12.01.2010, наказом Міністерства юстиції України № 3170/5 від 11.10.2017 було задоволено скаргу СТОВ "Прогрес" та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2016 № 31737490, прийняте державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області Лістафаровою В.В. та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису, який винесений на підставі цього рішення (а.с.18).

Як зазначила позивач, лише після скасування договору оренди землі від 01.10.2016 укладеного між нею та ФГ "НУСІ" вона дізналась про існування договору оренди землі від 12.01.2010, який був укладений між ОСОБА_2 та СТОВ "Прогрес".

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 158908578 від 10.03.2019 слідує, що державним реєстратором Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області Богачем О.В. було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38641559 від 11.12.2017 та зареєстровано договір оренди землі № б/н від 01.10.2015 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "МАОЛ" щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0188 строком на 49 років (а.с.16, 12). Суду також надано належним чином завірену копію такого договору оренди (а.с.129-133).

Крім того, з вказаного витягу слідує, що державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Є.В. було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 395040073 від 02.02.2018 яким зареєстровано договір суборенди укладений між ТОВ "МАОЛ" та СТОВ "Прогрес" строком на 46 років щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0188 (а.с.12).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно з роз`ясненнями Державної реєстраційної служби України від 06 серпня 2013 року №2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами» з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, державний реєстратор повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, які здійснювали їх державну реєстрацію до 1 січня 2013 року.

Відповідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до приписів ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 5 ст.116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря.

Згідно п.п. 1 та 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що при державній реєстрації оспорюваного договору оренди землі державний реєстратор перевірив відсутність державної реєстрації договору оренди на спірну земельну ділянку в органі, до компетенції якого раніше належали відповідні функції.

Отже, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам зазначеного вище закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації та призводить до порушення права позивача, як орендодавця.

Така позиція суду відповідає позиції Верховного суду викладеній в постанові від 02.10.2019 у цивільній справі № 587/2331/16-ц.

Заперечуючи проти позову, представником відповідача надано суду додатковий договір від 01.06.2015 про дострокове розірвання договору оренди землі № б/н від 12.01.2010 укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес», яким було вирішено розірвати договір оренди землі № б/н від 12.01.2010 за яким орендодавець надає в оренду СТОВ» Прогрес» земельну ділянку, розташовану на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, площею 1,9907 га, кадастровий номер :02:000:0188, зареєстрований уповноваженим органом за № 00188 від 27.05.2011. Пунктом 2 договору передбачено, що договір вважається розірваним з моменту реєстрації даного додаткового договору. Проте, відмітка про реєстрацію такого договору відсутня. Також інших доказів проведення державної реєстрації такого договору суду надано не було.

В Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відсутня норма щодо реєстрації додаткової угоди про розірвання договору оренди землі.

Разом з тим, положеннями ст.654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Зі змісту вказаних норм слідує, що додатковий договір має бути укладений в формі договору оренди землі та, відповідно, зареєстрований згідно вказаного вище закону.

Враховуючи положення вказаних норм, а також те, що доказів реєстрації додаткового договору від 01.06.2015 укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ "Прогрес" суду не надано, суд вважає, що додатковий договір від 01.06.2015 є неналежним доказом.

Крім того, оскільки вказаний вище додатковий договір не було зареєстровано, а інших доказів того, що позивач знала про договір оренди від 12.01.2010 до моменту скасування договору оренди від 01.10.2016 укладеного між нею та ФГ «НУСІ» представником відповідача не було надано, суд вважає недоведеним твердження представника відповідача про недобросовісну поведінку позивача.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що договір оренди землі від 01.10.2015 є недійсним, оскільки він укладений до закінчення дії попереднього договору, укладеного 12 січня 2010 року між ОСОБА_2 та СТОВ "Прогрес", а відтак позовна вимога про визнання вказаного договору недійсним підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки суд зазначає таке.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно вимог до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, зі змісту зазначених вище норм закону вбачається, що запис державного реєстратора скасовується, якщо документ, на підставі якого він був внесений, визнаний судом недійсним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду про визнання недійсним договору оренди землі є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію договору оренди землі, а тому при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, він зобов`язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав.

Враховуючи викладене вище, суд встановив, що оскаржуваний позивачем договір оренди землі від 01.10.2015 укладений нею з ТОВ "МАОЛ" щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0188 було зареєстровано до закінчення дії договору оренди землі від 12.01.2010 укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ "Прогрес" щодо тієї ж земельної ділянки, а відтак оскаржуваний договір є недійсним. Крім того, враховуючи те, що позовну вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 01.10.2015 задоволено і рішення суду про визнання недійсним договору оренди землі є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію договору оренди землі, а також те, що суд не може перебирати на себе функції інших органів вважає, що в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора слід відмовити.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає, що слід стягнути з ТОВ "МАОЛ" на користь позивача половину судових витрат у виді судового збору. Решту судових витрат у виді судового збору залишити за позивачем, оскільки в задоволенні позовної вимоги до державного реєстратора суд відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.13 Закону України «Про оренду землі», ст. 2, 10, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 116, 125, 126 ЗК України, ст. 16, 182, 203, 215, 319, 321, 391, 638, 654 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, ст. 259, ст. 263-168 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01.10.2015 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (с. Суботівка Могилів-Подільського району Вінницької області) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАОЛ" (, 21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, буд. 39, офіс 520) щодо земельної ділянки площею 1,9907 га, кадастровий номер :02:000:0188, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

В задоволення іншої позовної вимоги відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАОЛ" (, 21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, буд. 39, офіс 520) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 01.11.2019.

Суддя: Т.Б.Київська