ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/1380/18

провадження № 22-ц/4809/1020/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І., учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2019 року у складі судді Іванової Н.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договору позики від 07.10.2014 та розписки про отримання позики від 07.10.2014.

У липні 2018 року позивач уточнила позовні вимоги і просила визнати недійним договір позики від 07 жовтня 2014 року, розписку про отримання позики від 07 жовтня 2014 року та визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 07 жовтня 2015 року про зміну умов та продовження строку дії договору до договору безвідсоткової позики від 07 жовтня 2014 року.

В обґрунтування позову зазначала, що спільно проживала з відповідачем ОСОБА_3 , під час спільного проживання за її кошти придбавалось майно. Проте, після закінчення їхніх стосунків, ОСОБА_2 перебуваючи у змові з ОСОБА_3 вирішив звернутись у лютому 2018 року до суду з позовом про стягнення з неї та ОСОБА_3 боргу в сумі 60 000 доларів США. Суддею Кіровського районного суду міста Кіровограда Варакіною Н.Б. 28 лютого 2018 року було постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 404/665/18, провадження № 2/404/12/2018.

Вважає, що вказана позовна заява була подана на підставі спотворених даних про те, що нібито нею було підписано договір позики від 07 жовтня 2014 року та розписку про отримання позики від 07 жовтня 2014 року. Доводи відповідача ОСОБА_2 не відповідають дійсності та спрямовані на незаконне стягнення з неї великої суми коштів шахрайським шляхом, про що нею подано заяву про вчинення злочину - шахрайство, згідно ст. 190 КК України.

Посилаючись на положення ст.ст. 215, 216 ЦК України ОСОБА_1 просила визнати договір позики, розписку та додаткову угоду недійсними.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір позики від 07 жовтня 2014 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано недійсною додаткову угоду № 1 від 07 жовтня 2015 року про зміну умов та продовження строку дії договору до Договору безвідсоткової позики від 07 жовтня 2014 р. укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2019 року виправлено описку допущену у вступній та резолютивній частині рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 березня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійним договору позики, виклавши другий та третій абзац резолютивної частини рішення в наступному вигляді: «Визнати недійсним договір позики від 07 жовтня 2014 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .». «Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 07 жовтня 2015 року про зміну умов та продовження строку дії договору до Договору безвідсоткової позики від 07 жовтня 2014 року укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .».

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу районного суду скасувати та прийняти нову ухвалу про продовження провадження у справі та розгляду справи по суті позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судової повістки про розгляд справи, щодо виправлення описки у відкритому судовому засіданні їй вручено не було, у зв`язку з цим було порушено її право на захист, де вона мала право під час судового розгляду справи обґрунтувати позицію захисту та надати пояснення.

Крім того, відповідно до винесеної ухвали від 03.04.2019, суддя виклавши своє бачення до вказаних оскаржуваних договорів, виключивши при цьому з вступної та резолютивної частини рішення суду ОСОБА_3 , помилково вказує на те, що даний договір позики від 07.10.2014 та додаткова угода №1 від 07.10.2015 є двосторонньою, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Проте в натурі вищезазначені угоди є трьохсторонніми.

Позивач вважає, що виключивши із вступної та резолютивної частині рішення суду ОСОБА_3 зміниться зміст судового рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, доцущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають ж можливість реалізації судового рішення чи його правосудносгі. Це говорить про те, що виправлення зазначеної описки, не повинно зачіпати суті винесеного рішення, а лише усувати неточності.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення (п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

У вступній та резолютивній частині рішення суду, допущено описку, а саме помилково вказано у абзацах другому та третьому резолютивної частини ОСОБА_3 , оскільки рішенням суду оспорювані угоди визнані недійсними в частині укладення договору позики від 07 жовтня 2014 року та додаткової угоди №1 від 07 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Із матеріалів справи вбачається, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме визнання недійсним договору позики від 07 жовтня 2014 року укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 07 жовтня 2015 року про зміну умов та продовження строку дії договору до Договору безвідсоткової позики від 07 жовтня 2014 року укладенуого між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в частині укладення договору позики від 07 жовтня 2014 року та додаткової угоди № 1 від 07 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що вона належним чином не була повідомленою судом про час та місце вирішення питання про виправлення описки у судовому рішенні.

Проте зазначена обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки згідно положень ст. 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи.

Також, не можна вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд першої інстанції неправильно вирішив спір, а саме безпідставно не задовольнив позовну вимогу до ОСОБА_3 .

Колегія суддів вважає, що у випадку незгоди із висновками суду оскаржується рішення суду, а не ухвала про внесення виправлень у такому рішенні.

Також, постановивши ухвалу про внесення виправлень, суд першої інстанції не змінював зміст судового рішення, а лише усунув неточності резолютивної частини, оскільки в мотивувальній частині судом зазначено про визнання недійсними договору позики від 07.10.2014 та додаткової угоди № 1 від 07.10.2015 саме в частині укладення цих договорів між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

За таких обставин доводи апеляційної скарги не можна вважати обґрунтованими, а тому оскаржувана ухвала згідно положень ст. 375 ЦПК України скасуванню не підлягає як постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 -384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко