Ухвала

Іменем України

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-90/11

провадження № 61-12493 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської

ради, про поділ житлових будинків в натурі між співвласниками; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , виконавчого комітету Індустріальної районної

у м. Дніпропетровську ради, треті особи: Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради, про визнання незаконними і скасування рішень виконавчого комітету, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, скасування свідоцтв про право на спадщину й визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року позов ОСОБА_2 задоволено.

У порядку розподілу спільного майна в натурі, відповідно до викладеного

у висновку № 2952/2953-10 від 24 грудня 2010 року судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертами ДНДІСЕ, виділено власнику ОСОБА_1 45/100 частини домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 2201,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 » з наступними приміщеннями (Додаток № 1 , 2 експертизи на плані визначений в жовтий колір): 1-1 (5,1 кв.м.) - коридор, 1-2 (6,8 кв.м.) - житлова кімната, 1-3

(18,0 кв.м.) - житлова кімната, 1-4 (14,8 кв.м.) - кухня, разом 44,7 кв.м., а також виділено наступні надвірні будівлі та споруди, у тому числі загального користування: сарай літ. «Д», п/д погріб під «Д», вхід в погріб літ. «Е»,

1/2 колодязя літ «К», 1/2 хвіртки № 1, 1/2 огорожі № 2, 1/2 воріт № 3,

1/2 мостінь І.

У порядку розподілу спільного майна в натурі, відповідно до викладеного

у висновку № 2952/2953-10 від 24 грудня 2010 року судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертами ДНДІСЕ, виділено власнику ОСОБА_2 55/100 частини домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 2201,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 з наступними приміщеннями (Додаток № 1 , 2 експертизи на плані визначений в зелений колір): 2-1 (4,1 кв.м.) - коридор, 2-2 (9,5 кв.м.) - прихожа, 2-3 (15,6 кв.м.) - житлова кімната, 2-4 (5,9 кв.м.) - житлова кімната, 2-5 (10,9 кв.м.) - кухня, разом 46,0 кв.м., а також виділено наступні надвірні будівлі та споруди, у тому числі загального користування: гараж літ. В, сарай літ. «Г», погріб «Ж», вбиральня літ «Н», душ літ. «П», навіс літ «Л», навіс літ. «М», сарай літ. І, огорожі № 4-14, 1/2 колодязя літ «К», 1/2 хвіртки № 1, 1/2 огорожі № 2,

1/2 воріт № 3, 1/2 мостінь І.

Відповідно до викладеного у висновку № 2952/2953-10 від 24 грудня

2010 року судової будівельно-технічної експертизи, проведеної експертами ДНДІСЕ, визначено порядок користування земельною ділянкою у домоволодінні АДРЕСА_1 , пропорційно розміру часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння: площа земельної ділянки ОСОБА_1 становить 990,45 кв.м. , в тому числі 77,5 кв.м . під спорудами, двором та городом (на плані визначена жовтим кольором, додаток № 2 експертизи); площа земельної ділянки ОСОБА_2 становить 1210,55 кв.м., в тому числі 1032,45 кв.м. під спорудами, двором та городом (на плані визначена зеленим кольором, додаток № 2 експертизи).

У порядку розподілу спільного майна стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 13 021,00 грн компенсації.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2

у користуванні належним їй житловим будинком літ. «Б-1», питною свердловиною, гаражем літ. «В», сараями літ. «Г», «Д», «І», льохом літ. «А», душем літ. «П», навісом літ. «Л», 55/100 часток споруд №1-14,

К,1 домоволодіння АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У порядку розподілу судових витрат стягнуто зі ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 175,51 грн судового збору, 30,00 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1 288,80 грн. витрат, пов`язаних

з проведення експертизи, а всього 1 494,31 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого

2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 05 червня 2012 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого

2012 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 17 липня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2012 року у вказаній справі відмовлено з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

10 вересня 2019 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу на вказане рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 04 липня 2011 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року відмовлено з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що рішенняІндустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року було оскаржене його представником 21 липня 2011 року до апеляційного суду лише в частині відмови у задоволенні його зустрічного позову про визнання недійсним і скасування свідоцтв про право власності та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на домоволодіння,

а в частині права користування земельною ділянкою й встановлення користування земельною ділянкою відповідно до часток у праві власності на домоволодіння рішення суду першої інстанції ні ним, ні будь-ким іншим

з учасників справи не оскаржувалося. При цьому посилався на те, що

у зв`язку з тяжким станом здоров`я не мав можливості своєчасно оскаржити рішення суду першої інстанції у цій частині.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Апеляційне провадження здійснюється у порядку, передбаченому ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Пунктом 2 частини другої статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, або у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Апеляційний суд, встановивши, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 10 вересня 2019 року, тобто після спливу восьми років з дня складення повного тексту судового рішення суду першої інстанції та визнавши підстави, на які посилається ОСОБА_1 , для поновлення строку на повторне апеляційне оскарження неповажними, керуючись частиною другою статті 358 ЦПК України, обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2011 року.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що у поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі від 21 липня 2011 року ОСОБА_1 оскаржував рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська суду

від 04 липня 2011 року в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд

в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради, про поділ житлових будинків в натурі між співвласниками; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи: Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради, про визнання незаконними і скасування рішень виконавчого комітету, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, скасування свідоцтв про право на спадщину й визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Г. В. Кривцова