ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2669/19 Справа № 212/2224/18 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони справи :

позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

відповідачі - Головне управління держпраці у Дніпропетровській області, Український науково-дослідний інституту промислової медицини; треті особи: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Борис О.Н. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 07 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до Державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування медичного висновку ЛЕК та санітарно-гігієнічної характеристики про умови праці, третя особа ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що висновком ЛЕК Українського НДІ промислової медицини № 1162 від 05.10.2017 року ОСОБА_1 встановлено професійне захворювання на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.07.2015 року № 2/2-11-3/2830 складеної Криворізьким міжміським управлінням Головного Управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області. Відповідно до висновку ЛЕК складено акт розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 від 24.11.2017 року за формою П-4, який підписано представником позивача з окремою думкою, оскільки вважав випадок не страховим, а санітарно-гігієнічну характеристику від 01.07.2015 року складену з порушенням чинного законодавства України.

Зазначає, що професійне захворювання встановлено на підставі даних санітарно-гігієнічної характеристики №2/2-113/2830 від 01.07.2015 року, проте станом на момент проведення розслідування, обстеження об`єкта (шахти ім. Фрунзе, де працювала ОСОБА_1 ) не проводилось і акт санітарно-епідеміологічного обстеження за формою 315/о, не складався, хоча його складання передбачено Наказом МОЗ України від 11.07.2000 № 160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Внаслідок чого, висновок ЛЕК № 1162 від 05.10.2017 року про встановлення ОСОБА_1 професійного захворювання, складений на підставі документів, які не відповідають чинному законодавству та підлягає скасуванню. Також, зазначає, що у травні 2016 року були ліквідовані органи Держсанепідслужби України та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 № 876-р, тимчасово уповноважено Голову Державної служби з питань праці, та їх територіальні підрозділи затверджувати та підписувати передбачені законодавством документи, які належали до компетенції головного державного санітарного лікаря України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року відмовлено Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_1 від 01.07.2015 складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004 року, а саме: її складання здійснено без комісійного обстеження підприємства за участі представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, акт санітарно-епідеміологічного обстеження за формою 315/о не складався, проте в санітарно - гігіенічній характеристиці безпідставно зазначена дата його складання 07.05.2015. Крім того, вважає, що судом не враховано, що внаслідок невірно визначених параметрів шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 , які зазначені в санітарно-гігієнічній характеристиці, які не мають документального підтвердження, тому віднесення захворювання працівника до страхового випадку безпідставне. Представник позивача в апеляційній скарзі зауважує, що зазначені порушення привели до необ`єктивності в оцінці умов праці та подальшому встановленні професійного характеру захворювання. Вважають, що медичний висновок ЛЕК про встановлення професійного захворювання та санітарно-гігієнічна характеристика складено на підставі документів, які не відповідають законодавству тому має бути скасований.

У відзиві на апеляційну скаргу Український науково-дослідний інститут промислової медицини ставить питання про залишення рішення суду, як законного та обґрунтованого без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу, який подано до суду з порушеннями вимог ч. 4 ст. 360 ЦПК України, відповідач Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм матеріального чи процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, яка підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги і наданих на неї відзовів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Судом встановлено, що лікарем з гігієни праці, головним спеціалістом санітарно-гігієнічного відділу відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке міськрайонне Управління Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області Лопатинським А.В. 26.06.2015 року складено «Санітарно-гігієнічну характеристику умов праці» ОСОБА_1 , який затверджено 01 листопада 2015 року Головним державним санітарним лікарем міста Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів у Дніпропетровській області Барабаш В.М. (а.с. 6-8).

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу ДУ «Український Науково-дослідний інститут промислової медицини» № 1162 від 05.10.2017 року ОСОБА_1 . встановлене професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого-другого ступеня. Захворювання професійне (а.с.81).

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, від 31 жовтня 2017 року, складеного на підприємстві ПрАТ «Євраз Суха Балка», проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 встановленого ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (а.с.11-13).

Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31 жовтня 2017 року підписанийчленом комісії - начальником відділу профілактики виробничого травматизму - страховим експертом з охорони праці Криворізького відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровській області Чемесом О.П. з окремою думкою. В якій зазначено, що обстеження робочого місця працівника для уточнення умов праці на підприємстві шахта «ім. Фрунзе» не проводилося, акт санітарного - епідеміологічного обстеження за формою 315/о не складався. Параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 не мають документального підтвердження, є необ`єктивними, тому вважає, що захворювання хворої не пов`язано з умовами праці і цей випадок не є страховим. (а.с.13).

Спір виник з приводу невідповідності Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 приписам Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.12.2004року №614, що також тягне за собою скасування медичного висновку ЛЕК від 05 жовтня 2017 року, як такого, що складений на підставі незаконної та недостовірної інформації.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що при складанні оскаржуваних Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 01 липня 2017 року та медичного висновку ЛЕК від 05.10.2017 року відповідачами дотримано діюче законодавство.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові, фінансовіта організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Підстави, процедура складання та вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці), регламентовані Порядком складання та вимогами до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.12.2004 року № 614 (далі - Порядок № 614).

Відповідно до п. 1.3 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри у працівника професійного захворювання (отруєння) (далі -санітарно-гігієнічна характеристика) та є лише одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв`язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Згідно п.1.4 Порядку № 614, санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ.

Відповідно до п. 1.5. Порядку № 614, підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/о, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 №160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.

Згідно до п.1.14 Порядку № 614, для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом.

Пунктом 1.17 Порядку №614 визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції Фонду, а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві".

Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (п.1.18) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/о. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (п.1.19 Порядку №614).

Відповідно до п. 1.20 Порядку № 614, заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акту всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4.

Пунктом 1.23 Порядку № 614, визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби.

Відповідно до п. 1.26 Порядку №614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку.

Як видно з матеріалів справи, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 . складена Криворізьким міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, яка на дату її складання мала відповідні функції та повноваження. Відповідач у справі Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не є правонаступником останнього.

У п.10 санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 зазначено, що 07 травня 2015 року складено Акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта (а.с.6).

Зазначене свідчить про дотримання Криворізьким міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області вимог п.1.14 Порядку № 614 та спростовує доводи апеляційної скарги позивача.

Доводи позивача про те, що санітарно-епідеміологічне обстеження не проводилось та відповідний акт не складався, колегією суддів відхиляються, як недоведені та необґрунтовані.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Оскільки, позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що акт санітарно-епідеміологічного обстеження за формою №315/о 07 травня 2015 року не складався, а також та не ставив перед судом питання щодо витребування відповідних відомостей у відповідальних осіб Криворізького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, а також витребування матеріалів наданих ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Бака» для визначення санітано-гігієнічних умов праці ОСОБА_1 та не надав докази неможливості самостійного отримання відповідної інформації, чим фактично самоусунувся від доведення суду обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Крім цього, ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на адресу Криворізького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області направлено інформаційну довідку про умови праці ОСОБА_1 , картки умов праці стовбурової з повним робочим днем та машиніста конвєєра ДСФ на ш. ім.Фрунзе.

Отже, при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 01.07.2015 року використовували дані тільки з офіційних документів за підписом відповідальних осіб, що відповідає вимогам п.1.14 Порядку № 614, тому відсутні підстави для її скасування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Даних же про те, що надана ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» інформація щодо умов праці ОСОБА_1 не відповідає дійсності або про те, що Санітарно - гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_1 складена на підставі інформації, яка призвела до необґрунтованого прийняття рішення про зв`язок захворювання з його умовами праці, позивачем не надано.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що санітарно-гігієнічна характеристика про умови праці ОСОБА_1 складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004 року, а саме: її складання здійснено без комісійного обстеження підприємства та за відсутності акту санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта за формою 315/о; оскільки при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 . використовувалися дані тільки з офіційних документів за підписом відповідальних осіб, що відповідає вимогам п.1.14 Порядку № 614, тому відсутні підстави для її скасування, в той час як будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених в санітарно-гігієнічній характеристиці показників позивач не надав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_1 , які зазначені в санітарно-гігієнічній характеристиці, не мають свого підтвердження офіційними документами, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позивачем по справі не доведено вказаних обставин, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що представник Фонду не був присутній при обстеженні підприємства, яке необхідно для складання санітарно-гігієнічної характеристики про умови праці, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, клопотання про витребування акту обстеження не заявлялось тому перевірити посилання позивача про відсутність страхового експерта з охороним праці у обстеженні підприємства неможливо, а висновки суду не можуть гуртуватися на припущеннях.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що зазначені позивачем порушення привели до необ`єктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановленні професійного характеру захворювання, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових інтересів, задля отримання підстави для проведення повторного розслідування страхового випадку, оскільки матеріали цивільної справи не містять доказів невідповідності санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 від 01.07.2015 року Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004 року.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають колегії суддів підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: