Справа № 215/3346/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Кошмак А.С.,

за участю: представника заявника Вако М.Ю.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Алєнічевої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_1 , служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника.

13.06.2019 заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, якою просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк - шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав відносно неї та їх неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , а саме просить заборонити наближення на 100 м. до місця її та дитини за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилається на те, що з 13.01.2018 по 02.05.2019 вони з ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який хворіє та перебуває на обліку з приводу декількох захворювань. Спільне життя з ОСОБА_1 у них не склалося, оскільки останній почав проявляти агресію до неї та їх спільної дитини. Так, 19.06.2018 на протязі п`яти годин ОСОБА_1 не дозволяв покормити сина, не пускаючи її до нього, відштовхуючи та тримаючи її за руки. З цього дня, вони не проживають разом та не мають спільного господарства, у зв`язку з чим вона переїхала жити у квартиру АДРЕСА_4 . Участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності дитини ОСОБА_1 не приймає.

06.11.2018 близько о 13-30 год. ОСОБА_1 прийшов до місця її мешкання та запросив її з дитиною на прогулянку. Після чого, ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження, тому з цього приводу нею подано заяву про вчинення злочину до Тернівського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та розпочато досудове розслідування.

10.03.2019 ОСОБА_1 за місцем її проживання з дитиною вчинив дії, що містять ознаками злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме психічне та фізичне насильство, у зв`язку з цим нею знову подано заяву. Таким чином, вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства, тому просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 .

Представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав, пояснив, що дійсно ОСОБА_1 здійснює психологічне та фізичне насилля по відношенню до колишньої дружини та їх спільної дини. Вказує, що ОСОБА_3 10 березня 2019 року звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Підставою для подання заяви стали протиправні дії з боку ОСОБА_1 Заява про вчинення злочину була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення. Після цього, жодних дій, спрямованих на внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства - не вчинялось, тому 29 березня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу зі скаргою на бездіяльність слідчого, та 03 квітня 2019 року судом повернуто її скаргу, у зв`язку з тим, що вона пропустила строк оскарження.

10 квітня 2019 року ОСОБА_3 повторно звернулася до суду із скаргою, в якій просила поновити строк оскарження бездіяльності слідчого, який був пропущений з поважних причин, ухвалою суду від 11.04.2019 скаргу повернуто. Після чого ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського апеляційного суду на ухвалу суду від 11.04.2019, який в свою чергу 07.06.2019 ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області - скасував, а матеріали за вказаною скаргою повернуто до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення. Вважає, що за наявності викладених обставин та обставин викладених в заяві, є достатні підстави для задоволення заяви та видачі обмежувального припису.

Заяви, клопотання учасників справи.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.06.2019 надав відзив, який підтримав в судовому засіданні. Вказує, що на даний час за жодною із заяв ОСОБА_3 , які були внесені до ЄРДР досудове розслідування кримінального провадження не завершено, про підозру йому не повідомлено, тому відсутні докази вчинення будь-яких протиправних дій ним проти ОСОБА_3 .

Щодо звернення ОСОБА_3 до поліції 10.03.2019 зазначає,що в цей день був день народження їх спільного сина та він намагаючись налагодити стосунки направив за адресою мешкання заявника подарунок, від прийняття якого ОСОБА_3 відмовилася. Після цього він телефонував до ОСОБА_3 оскільки хотів побачити сина та привітати його, потім він разом із ОСОБА_5 пішли до будинку ОСОБА_3 , він неодноразово телефонував ОСОБА_3 , вона довго не відповідала, але потім відповіла та відчинили двері під`їзду. Він та ОСОБА_6 піднялися до квартири заявника, він хотів побачити сина, але батько заявника виштовхав його та зачинив двері. Ніяких дій ним відносно ОСОБА_3 не вчинялося.

Щодо факту , який нібито стався 19.06.2018 вказує, що о 05.00 год. він пішов на роботу, в цей день разом із ними в квартирі була його мати, яка може вказати, що він не перешкоджав годувати дитину. Він звертався до Виконкому з приводу зустрічей з дитиною, останнім було прийнято рішення та встановлено дні та години для спілкування з сином, але заявник вказане рішення ОСОБА_7 не виконує, всіляко намагається перешкоджати в спілкуванні із сином. Просить в задоволенні заяви відмовити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - Гудима Т.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечує, вказує що заявник ОСОБА_3 не є особою, яка постраждала від домашнього насильства згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому просить відмовити в задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Алєнічева С.В. в судовому засіданні вказує, що ОСОБА_1 дійсно звертався до виконкому з приводу зустрічей з дитиною, тому було прийнято рішення та встановлено порядок зустрічей батька з сином. ОСОБА_1 звертався до медіатора за порадою з приводу побачень із сином, вказував, що ОСОБА_3 перешкоджає йому в зустрічах з дитиною, тому медіатор порадила деякий час не спілкуватися із ОСОБА_3 та сином, чого ОСОБА_1 і дотримувався. Оскільки дитина хворіє, має вади розвитку, наразі спілкуванні із батьком може зашкодити як здоров`ю дитини, так і самій матері дитини ОСОБА_3 тому просить заяву задовольнити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2019 заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11-15 год. 14.06.2019, та залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи службу у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради.

14.06.2019 відкладено судове засідання на 10-00 год. 21.06.2019, для належного повідомлення заінтересованих осіб про дату розгляду справи.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається із заяви та доданих до заяви матеріалів встановлено, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.05.2019, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 13.01.2018 Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 13 - розірвано (а.с. 10,56-58).

Згідно висновку спеціаліста № 1740 від 08.11.2018, при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були виявлені ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (а.с. 4).

06.11.2018 ОСОБА_3 згідно довідки № 1667 від 06.11.2018 (а.с. 5), зверталася до КЗ «Криворізька міська лікарня № 7» ДОР», щодо наявності тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок кримінальних дій.

Згідно листа Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за вих.№ 48612-2929 від 27.03.2019, 10.11.2018 внесено відомості до ЄРДР за № 0001991 від 10.11.2018, за заявою ОСОБА_3 , за ознаками ст. 125 ч. 1 КК України (а.с. 6).

Згідно заяви про кримінальне правопорушення від 10.03.2019, ОСОБА_3 просить внести відомості до ЄРДР відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з спричиненням їй психологічної шкоди (а.с. 8-9).

Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07.06.2019, (а.с.54-55) ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду від 11.04.2019 про повернення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за заявою ОСОБА_3 від 10.03.2019 про вчинене кримінальне правопорушення- скасовано, матеріали за вказаною скаргою повернуто до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.

Згідно чеку, (а.с.48), ОСОБА_8 10.03.2019 замовляв доставку квітів, подарункової коробки та шарів на адресу заявника ОСОБА_3 ,остання від прийняття подарунка відмовилася.

Згідно рішення Виконкому Тернівської районної у місті ради від 11.04.2019 за № 162, (а.с.49), було визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з сином.

Згідно листа Виконкому від 28.05.2019,(а.с.50), встановлено, що ОСОБА_1 звертався до виконкому з приводу не належного виконання рішення щодо способу участі батька у вихованні дитини, матір`ю дитини ОСОБА_3

Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява про видачу обмежувального припису задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Питання щодо видачі обмежувального припису врегульовано Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, що передбачено ч.1 ст.350-3 ЦПК України.

Згідно з п.п.3, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, що встановлено п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За приписами п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, що передбачено п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців, що встановлено ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово зверталася до органів поліції щодо вчинення відносно неї та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічно та фізичного насилля з боку ОСОБА_1 , але саме лише звернення до поліції не підтверджує того факту, що останній вчинив по відношенню до заявника та їх дитини домашнє психологічне насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також суд враховує, що ОСОБА_1 не було притягнуто до відповідальності за вчинення домашнього насильства, відповідне рішення суду відсутнє, отже, не має підстави вважати доведеною його вину у вчиненні домашнього насильства та застосування відносно нього обмежувального припису.

Крім того, заявником не надано об`єктивних доказів, що на час її звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису існує вірогідність вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказує, що події які сталися 10.03.2019 відбувалися в його присутності. Він разом із ОСОБА_1 дійсно приходили до ОСОБА_3 , щоб привітати дитину з днем народження, але батько заявника не впустив ОСОБА_1 до дитини та виштовхав його. Після цього вони поїхали, ніяких дій по відношенню до ОСОБА_3 ОСОБА_1 не вчиняв, він її не ображав ні фізично, ні психологічно.

Так оскільки факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_3 не доведений належними та допустимими доказами, ОСОБА_1 жодного разу не притягнуто до адміністративної відповідальності, не визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення щодо вчинення психологічного та фізичного насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд вважає необхідним у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Щодо посилань представника заявника ОСОБА_4 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.05.2019 про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як на встановлений факт вчинення ОСОБА_1 насильства щодо ОСОБА_3 , суд вважає необхідним зазначити, що вказаний факт не встановлюється рішенням суду про розірвання шлюбу, а тому обставини викладені в рішенні суду від 02.05.2019 не можуть бути підставою для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 19, 141, 258-259, 263, 265, 293, 294, 315, 316, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_1 , служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 24 червня 2019 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Заінтересована особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 .

Суддя: