РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9750/18

Провадження № 2/643/3238/19

02.07.2019 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Арестової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 06.01.2018 р. близько 01 год. 00 хв. року відповідач заподіяв доньці позивача ОСОБА_3 тілесні ушкодження від яких остання померла. Відповідач вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2018 року був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Позивач зазначає, що своїми протиправними діями відповідач заподіяв їй моральну шкоду, яка полягає у втраті близької людини, моральних та фізичних страждань, що призвело до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків, і змушує до здійснення додаткових зусиль по організації свого особистого життя, на відшкодування якої просить суд стягнути на свою користь з відповідача 200 000 тисяч гривень.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі та надали пояснення відповідно до викладених в позові вимог.

Відповідач та його представник позов не визнали повністю, зазначили, що з померлою ОСОБА_3 відповідач у 2011 році фактично створив сім`ю, мешкали разом у гуртожитку. За час мешкання з померлою ОСОБА_3 остання будь-яких відношень зі своєю матір`ю - позивачем ОСОБА_1 не підтримувала. Зі слів померлої йому стало відомо, що коли ОСОБА_3 було 17 років вона завагітніла від знайомого парубка, то її матір ОСОБА_1 змусила її зробити аборт, ОСОБА_3 не змогла пробачити за це матір, що і спонукало її покинути родину та виїхати на постійне місце проживання до м. Харків.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є спором незначної складеності, тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2018 близько 01 год. 00 хв. року відповідач ОСОБА_2 заподіяв доньці позивача ОСОБА_3 тілесні ушкодження від яких остання померла.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком суду від 14.05.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 06.01.2018 р. близько 1.00 години, точний час в ході судового розслідування не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кухні сьомого поверху гуртожитку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання спиртних напоїв з його співмешканкою ОСОБА_3 , на грунті ревнощів, вчинив сварку з останньою та перебуваючи біля неї маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , яка сиділа на стільці, діючи з необережністю у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_3 , хоча повинен був і міг передбачити настання зазначених наслідків, діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_3 через стан алкогольного сп`яніння та через фізичні властивості не в повному обсязі здатна контролювати свої дії, зі значною силою наніс останній один удар долонею правої руки в обличчя, а саме в ділянку нижньої губи, внаслідок чого з наданням тілу прискорення ОСОБА_3 впала зі стільця та вдарилась лівою скронево-потиличною частиною голови о кахельну підлогу. В результаті нанесеного удару та послідуючого падіння потерпілої ОСОБА_3 та ударом скронево -тім`яно-потиличною частиною голови по кахельній підлозі, останній відповідно до висновку судово-медичної експертизи №32-Ат/18 від 06.02.2018 було завдано тяжке тілесне ушкодження у виді важкої черепно-мозкової травми у вигляді садна на нижній губі, крововиливу в м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в скронево-тім`яно-потиличній області зліва, перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа у зоні задньої черепної ямки зліва, крововилив під оболонки (субдурально, субарахноїдально) головного мозку, із забоєм головного мозку. З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 16.01.2018 р. була доставлена до КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова. ІНФОРМАЦІЯ_3 р. не приходячи до тями ОСОБА_3 , знаходячись в КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. О.І.Мещанінова внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померла. Причиною смерті ОСОБА_3 явилася травма голови у вигляді важкої черепно-мозкової травми з внутрішньочерепними крововиливами, забоєм головного мозку та переломом кісток черепу, що ускладнилася у своїй течії набряком- набряканням-дислокацією стовбур головного мозку. Смерть ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 р. о 08.30 години в ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мєщанінова знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вищевказаною травмою голови.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з рахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні також були допитані свідки зі сторони позивача.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що з позивачем знайома приблизно 30 років, вона є сусідкою позивача, з відповідачем свідок також знайома, так як він мешкав разом із донькою позивача та приїздив разом із нею до позивача у гості. Позивач була у добрих стосунках зі своєю донькою, батьки ОСОБА_3 важко перенесли її смерть.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що з позивачем знайома приблизно 30 років, вона є сусідкою позивача, з відповідачем свідок також знайома, вони працювали багато років в одному цеху на заводі ПАТ «Турбоатом». Багато разів свідок бачила як відповідач ображав ОСОБА_3 та бив її. Позивач була у добрих стосунках зі своєю донькою, донька часто приїздила до батьків у гості та допомогла їм. Батьки ОСОБА_3 важко перенесли її смерть.

Відповідач ОСОБА_2 надав покази як свідок та пояснив суду, що він ніколи не бив ОСОБА_3 , вона не любила приїздити до батьків у гості. Батька вона любила, а з матір`ю у неї були погані стосунки, так як вона не змогла пробачити матір та за те, що вона змусила її зробити в 17 років аборт. Коли ОСОБА_3 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, то розповідала, що вона п`є через те, що не може мати дітей.

В судовому засіданні також були допитані свідки зі сторони відповідача.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що з відповідачем у нього дружні стосунки з 2010 року, вони разом працюють. З 2011 року відповідач мешкав з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Бачились кожен день, так як мешкали разом у гуртожитку. Часто бачились за одним столом. Відповідач разом із ОСОБА_3 рідко приїздили до її батьків у село, приблизно один раз на місяць. ОСОБА_3 розповідала, що матір змусила її зробити аборт в ранньому віці. ОСОБА_3 зловживала алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що з відповідачем знайомий приблизно 10 років, працювали разом. Батьків ОСОБА_3 він не знає. Йому відомо, що у неї з матір`ю були погані стосунки, так як вона не змогла пробачити матір та за те, що вона змусила її зробити аборт. ОСОБА_3 пару раз на місяць випивала алкогольні напої. До батьків у село вона їздила рідко, приблизно один раз на два місяці.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що вона працює разом із відповідачем з 2005 року. Батьків ОСОБА_3 вона не знає та не знає які в них були стосунки. Часто її батьки передавали гостинці.

Позивачем надані суду на підтвердження моральної шкоди довідки з КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Вовчанського району» від 25.02.2018 р. та 24.05.2018 р. (а.с.10,11) з яких вбачається, що вона перебуває з 2011 року на диспансерному обліку і знаходилась на стаціонарному лікуванні з 25.01.2018 р. по 25.02.2018 р. із діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертонічний криз та інше.

З урахуванням досліджених доказів, і оцінки їх достовірності та належності суд вважає, що позивачем доведено факт перенесення сильних душевних страждань та переживань, викликаних смертю близької людини і втратою можливості отримувати від неї допомоги та розраховувати на забезпечення в майбутньому, враховуючий похилий вік позивача.

Суд також вважає, що через втрату доньки позивач не тільки перенесла сильні моральні страждання, що призвели до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків, а змушена була прикладати додаткові зусилля по організації свого життя без допомоги своєї доньки.

Також суд вважає, що з доказів, наданих відповідачем, а саме, з показань свідків, не можливо зробити висновок, що мати і дочка мали неприязні стосунки, які б виключали спричинення позивачу моральної шкоди.

Між тим, суд вважає, що з урахуванням тривалості та характеру перенесених страждань та переживань, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в сумі 50 000 грн.

Судові витрати суд покладає на відповідача відповідно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,

-

ВИРІШИВ:

Позові вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану злочином, у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , номер і серія паспорта - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , номер і серія паспорта - не відомий.

Суддя Я.М.Горбунова