Номер провадження: 22-ц/813/1350/19
Головуючий у першій інстанції Прохоров П.А
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді: Комлевої О.С.

суддів: Журавльова О.Г., Цюри Т.В.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

апелянт - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд»

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року про затвердження мирової угоди, постановленої під головуванням судді Прохорова П.А.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та визнання права власності, посилаючись на те, що позивач проводила реконструкцію нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів фундаменту, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебувало у непридатному (аварійному) стані. Будівельні роботи проводились позивачем на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №571/06 від 27 грудня 2006 року, виданого Інспекцією ДАБК м. Одеси, та за власні кошти ОСОБА_1 На початку 2015 року приміщення загальною площею 43,2 кв.м. було готове до експлуатації. У вересні 2015 року позивач надала вказане приміщення своєму сину ОСОБА_3 для провадження господарської, торгівельної діяльності. Після від`їзду сина за кордон, приміщенням почала користуватися його дружина - ОСОБА_2 . Позивач має намір самостійно користуватися приміщенням, однак відповідач не допускає позивача до вказаного майна.

У грудні 2016 року сторони звернулися до суду з заявою про затвердження мирової угоди щодо спору. Відповідно до заяви сторони повідомили, що дійшли згоди щодо обставин та умов вирішення спору мировим шляхом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2016 року клопотання сторін задоволено. Визнано та затверджено мирову угоду, укладену 19 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Визнано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 43,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1. Затверджено , що ОСОБА_1 надає ОСОБА_2 у безоплатне користування нежитлове приміщення загальною площею 43,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на два роки з моменту визнання судом мирової угоди. Після цього, у разі необхідності зміни умов користування майном, сторони зобов`язані будуть врегулювати такі відносини новим договором. Затверджено що у випадку порушення умов мирової угоди сторона, права чи інтереси якої порушено, може звернутися за їх захистом до суду. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ "Ханбер Трейд", сторона яка не була залучена до участі у справі, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судове рішення винесено з порушенням норм процесуального права, є незаконним та необґрунтованим.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду, ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 січня 2019 року, цивільна справа за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» була прийнята до провадження та призначена до розгляду.

ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 червня 2019 року в якості правонаступників позивача ОСОБА_1 залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 210-211 т. 2).

В судове засідання, призначене на 02 липня 2019 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не з`явились, про розгляд справи були сповіщені належним чином та завчасно, про що свідчать судові повідомлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представника ТОВ «Ханбер Трейд», перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Задовольняючи клопотання сторін про визнання мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для звернення позивача до суду стало те, що відповідач користується наведеним приміщенням та фактично не визнає права власності позивача у справі на значене нерухоме майно , таким чином вбачається, що право власності позивача потребує захисту шляхом його визнання, що кореспондує положенням ст. ст. 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України.

Проте з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулася до суду з позовом, у якому ставила вимогу - визнання права власності на нежиле приміщення.

Підставами позову для звернення позивача до суду стало те, що відповідач користується наведеним приміщенням та фактично не визнає права власності позивача у справі на значене нерухоме майно.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Задовольняючи заяву учасників справи, суд першої інстанції виходив з того, що у суду відсутні відомості про обставини, які б унеможливлювали визнання судом цієї мирової угоди, а тому суд вважав за можливе визнати мирову угоду і закрити провадження у справі, оскільки умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтересів інших осіб.

Такий висновок суду не відповідає встановленим по справі обставинам та не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 175 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали) передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

У разі укладення сторонами мирової угоди, суд досліджує її відповідність закону, з`ясовує, чи не порушує така угода прав та охоронюваних інтересів інших осіб, та за наявності відповідних підстав постановляє ухвалу про закриття провадження у справі та закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно з частиною 1 статті 292 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 352 ЦПК України (в редакції 2017 року).

Пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Звернувшись до апеляційного суду із скаргою, заявник посилався на те, що оскаржуваною ухвалою суду порушено його права власності на нерухоме майно, що стало предметом затвердження мирової угоди, отже, вирішено питання про права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд», якого не було залучено до розгляду справи.

За приписами чинного законодавства захисту в суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року у справі № 18-рп/2004 надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес», що визначено як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2008 року ТОВ «Ханбер Трейд» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. за реєстровим № 1965, було отримано у власність об`єкт нерухомого майна 17/50 домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , яке розташоване на земельній ділянці площею 1437 кв.м. (а.с. 48-50 т. 1).

Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння, станом на вересень 2013 року, будь-якої прибудови на території земельної ділянки до будинку № 84 не існує (а.с. 53-60 т. 1).

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєестру прав власності на нерухоме майно, власником нежитлового приміщення за АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , на підставі мирової угоди, затвердженої оскаржуваною ухвалою (а.с. 39-42 т. 1).

З наданого схематичного плану нежитлового приміщення за № 84 / 1 прибудоване до житлового будинку № 84 .

Однак, суд першої інстанції при затвердженні мирової угоди дані обставини не перевірив та не пересвідчився чи не порушуються за таких обставин права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема ТОВ «Ханбер Трейд», оскільки його не було залучено до участі в справі, не з`ясовано питання - чи не суперечать закону умови мирової угоди, чи не порушують права останнього, оскільки він є власником будинку до якого здійснена прибудова, а також користувачем земельної ділянки, відповідно до договору купівлі продажу.

Тому колегія суддів вважає, що права і обов`язки ОСОБА_5 , який не брав участі у справі порушуються оскаржуваною ухвалою, а відтак підлягають захисту судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року - скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 липня 2019 року

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Т.В. Цюра