Справа № 2/756/1979/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Бондаренко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, стягнення компенсації втрат частини заробітку та стягнення судових витрат, -

в с т а н о в и в:

Позивач у жовтні 2018 року звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами та просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по основній заробітній платі в сумі 56263,84 грн., компенсацію за дні невикористаної відпустки у розмірі 8398,16 грн.. середній заробіток за час затримки виплати зарплати у сумі 79803 грн., витрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати 5649,76 грн., а також судова витрати.

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 02.02.2015 р. він був прийнятий на роботу по сумісництву до представництва відповідача у м. Києві на посаду адміністратора (функціональний) з окладом згідно штатного розпису. 30.03.2018 р. він звільнений з роботи у ПрАТ «Рівнеазот» за угодою сторін за ст. 36 КЗпП України. Проте грошових розрахунків ПрАТ «Рівнеазот» з позивачем не провів.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заяву свого представника про збільшення позовних вимог у повному об`ємі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду письмовий відзив та заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02.02.2015 р. він був прийнятий на роботу по сумісництву до представництва відповідача у м. Києві на посаду адміністратора (функціональний) з окладом згідно штатного розпису.

30 березня 2018 року позивач був звільнений з роботи у ПрАТ «Рівнеазот» за угодою сторін за ст. 36 КЗпП України (а.с. 8).

Відповідно до довідки ПрАТ «Рівнеазот» від 12.12.2018 р., яка була приєднана до відзиву представника відповідача, заборгованість по заробітній платі перед позивачем за період з березня по червень 2017 року складає 41155,91 грн. (а.с. 52).

Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 41155,91 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 4777,87 грн., необхідно задовольнити, так як вони підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середньоденна та середньогодинна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 за два повні останні місяці роботи позивача.

З урахуванням відпрацьованих днів та годин за два останні місяці, середньоденна заробітна плата позивача становить 672,80 грн.

Таким чином до стягнення з відповідача підлягає сума середньоденної зарплати 672,80 грн. х 303 дні прострочення, що дорівнює 2038657,39 грн. Тому в цій частині суд також задовольняє позовні вимоги позивача.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути пропорційно задоволеним вимогам на користь позивача судовий збір у розмірі 25000 грн., а в частині стягнення судових витрат у сумі 2800 грн., суд відмовляє у їх задоволенні, так як вони не були підтверджені належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного, ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

ВИРИШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Рівнеазот» (; адреса місцезнаходження: м. Рівне, РІВНЕ-17) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по основній заробітній платі в сумі 41155,91грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 4777,87 грн., середній заробіток з 01.04.2018 р. по 20.06.2019 р. у сумі 203857,39 грн.

Стягнути з ПрАТ «Рівнеазот» (адреса: 33017, Рівненська область, м. Рівне, Рівне-17, ) в дохід держави 2500 грн. судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.А. Васалатій