Справа № 308/6303/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Придачук О.А. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Ужгородської міської ради, про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсним договору найму, скасування свідоцтва про право власності та рішення про державну реєстрацію права власності, визнання наймачем будинку та визнання права на приватизацію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Ужгородської міської ради, про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсним договору найму, скасування свідоцтва про право власності та рішення про державну реєстрацію права власності, визнання наймачем будинку та визнання права на приватизацію.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, згідно якої просить до вирішення спору по суті та вступу у законну силу судового рішення вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,3 кв. м., житловою площею, 53,1 кв. м., посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 має намір продати спірний будинок у зв`язку з чим існують обґрунтовані реальні загрози настання умов, які перешкоджатимуть поновленню її порушених прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду та існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позов утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі у майбутньому. Вказує, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть в будь-який час відчужити (продати, подарувати) спірний будинок, тим більше, що вже неодноразово приходять покупці оглядати будинок, що може ствердити її мати.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149,150 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, наявності ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову як обґрунтована підлягає до задоволення.

А тому, враховуючи вищенаведене, виходячи з вимог ч. 1 ст. 149 ЦПК України, та з вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України, слід забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,3 кв. м., житловою площею, 53,1 кв. м.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,3 кв. м., житловою площею, 53,1 кв. м.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Суддя: О.А. Придачук