Суддя Попова В. О.
Справа № 644/191/19
Провадження № 2/644/888/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.06.2019 року місто Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Попової В.О.

секретаря судового засідання Дашкової К.С.

за участю

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача-адвоката Лисак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що на вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . В зазначеному домоволодінні зареєстровано також доньку позивача ОСОБА_2 . Відповідач за місцем реєстрації не проживає, її місце перебування позивачу не відомо. Реєстрація відповідача в належному позивачу домоволодінні обмежує її права як власника та впливає на розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг. А тому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Лисак С.В в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в позовній заяві, та просили позов задовольнити. При цьому проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача ОСОБА_2 , повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин та не скористалася правом подати відзив проти позову, а позивач та її представник не заперечували проти такого порядку розгляду справи.

Інформація про рух справи, заяви та клопотання сторін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 04.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

03.05.2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова закрито підготовче провадження та призначено зазначену справу до судового розгляду.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч.1ст.316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

За змістом ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дав підстави для обґрунтованого висновку суду про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника житлового будинку, квартири визначеніст.383 ЦК та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Отже право на проживання у квартирі членів сім`ї власника, походить безпосередньо від права власності самого власника квартири, а тому при втраті такого права власником, втрачає право на проживання і члени сім`ї власника квартири.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник квартири має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не є членом сім`ї власника квартири, своєю реєстрацією у ній чинить перешкоди власнику у користуванні квартирою, то в силуст.391 ЦК України, такі перешкоди мають бути усунуті, а порушене право позивача підлягає захисту.

Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.03.2011 року, зареєстровано в реєстрі за 1-188, спадкова справа №252/2011, позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано 06.04.2011 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за номером 33113494.

Відповідач ОСОБА_2 по теперішній час зареєстрована в житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Реєстру територіальної громади міста Харкова.

З інформації Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області від 25.10.2018 року за вих. № 10993/119-66/01/16 за період з 01.01.2016 року по дату надання відповіді заяв та повідомлень про перешкоджання у користуванні житлом від ОСОБА_2 не надходило.

Зі змісту відомостей КНП «Міська поліклініка №18» від 30.05.2019 року за вих. 1082 медичні послуги ОСОБА_2 в період з 2016 року по 22.05.2019 року не надавались.

З пояснень допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вбачається, що більше трьох років донька позивача - відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації в житловому будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд вбачає, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , вже понад рік не користуються цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача на реалізацію пільг по сплаті витрат, пов`язаних з утриманням житла. Відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача. Договір найму житла між власником квартири та відповідачем відсутній.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку щодо існування правових підстав для задоволення позову, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону, та обставини справи підтверджені достовірними та допустимими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн.,40коп.

На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 379, 391 ЦК України, керуючись ст. ст.3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) такою , що втратила право користування житловим будинком за адресою : АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м .Харкова. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя: Попова В.О.