Справа № 185/855/19
Провадження № 2/185/1848/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/855/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", в якому просить суд з урахуванням уточнення позову від 19 лютого 2019 року зобов`язати Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго", виключити із суми заборгованості ОСОБА_1 за послуги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" з теплопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість попереднього власника квартири, яка виникла за період з 01.10.2010 року по 30.11.2018 року в розмірі 12581,38 грн.

В обґрунтування свого позову вказала, що на підставі договору купівлі-продажу НОМЕР_3 від 20 грудня 2018 року, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 грудня 2018 року. Раніше квартира належала ОСОБА_2 . Після придбання квартири та її реєстрації у встановленому законом порядку, вона постала перед фактом заборгованості попереднього власника зазначеної квартири за теплопостачання. Станом на 14 лютого 2019 року заборгованість зі сплати за комунальні послуги з теплопостачання згідно довідки Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" №321 від 14.02.2019 року складає 12925,39 грн. Працівники відповідача усно пояснили, що зменшити суму заборгованості можливо лише на підставі рішення суду. Вважає, що відповідач неправомірно вказує в особового рахунку на її ім`я суму заборгованості за послуги теплопостачання колишнього власника.

Відповідач, Комунальне підприємства "Павлоградтеплоенерго", подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві відповідач вказує, що сам факт рахування за певною квартирою суми боргу не свідчить про порушення прав позивача. Звертаючись з позовом до суду, позивач не надала доказів порушення її прав у зв`язку з тим, що на особовому рахунку квартири позивача значиться заборгованість колишнього власника.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 , яка раніше належала ОСОБА_2 .

Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" видано ОСОБА_1 довідку №321 від 14 лютого 2019 року, згідно якої заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 14 лютого 2019 року складає 12925,39 грн.

Як вбачається з особового рахунку № НОМЕР_1 , оформленого на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за оплату послуг з теплопостачання складає 12925,39 грн.

14 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" укладено договір №4-606424036 про надання населенню послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . В пункті 8.2 вказаного договору вказано дебіторську заборгованість на момент укладення договору 12925,39 грн. Вказаний договір підписано ОСОБА_1 із запереченнями до п.8.2 договору.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.

Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання.

Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач набула у власність квартиру 20 грудня 2018 року, згідно умов договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 20 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кримським Е.В. 20 грудня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №694, сторонами не визначався порядок погашення боргів за комунальні послуги.

Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Таким чином, на позивача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги теплопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу до 20 грудня 2018 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу цієї квартири.

Позов про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виключення суми із загальної заборгованості узгоджується із частиною другою статті 16 ЦК України, яка передбачає можливість захисту цивільного права або інтересу іншим способом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку з доведенням матеріалами справи порушення прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", , місцезнаходження за адресою: м. Павлоград, вул. Промислова, 13-А, про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Комунальне підприємства "Павлоградтеплоенерго", виключити із суми заборгованості ОСОБА_1 за послуги Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" з теплопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість попереднього власника квартири, яка виникла за період з 01.10.2010 року по 30.11.2018 року в розмірі 12581 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна) грн 38коп.

Стягнути з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", , місцезнаходження за адресою: м. Павлоград, вул. Промислова, 13-А, на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) витрати по сплаті судового збору в розмірі - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення у повному обсязі складено 27 червня 2019 року.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона