ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/1680/17

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/837/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія",

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Цибенко І.В. від 11 квітня 2019 року (повний текст ухвали складений 11 квітня 2019 року) в справі за заявою ОСОБА_1 про повернення судового збору в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова із заявою про повернення судового збору в розмірі 1280 грн. відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (том.2, а.с.185).

При цьому ОСОБА_1 посилався на те, що позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень на приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_2 , як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_2 , відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_1 на приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_2 ) як наслідків протиправності рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень на приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_2 , є однією вимогою, й судовий збір повинен сплачуватися в розмірі, як за одну позовну вимогу немайнового характеру - 640 грн. Натомість ним було сплачено судовий збір в розмірі 1920 грн. Зайво сплачений розмір судового збору складає 1280 грн. Вказані обставини свідчать про внесення ним судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовлено з тих підстав, що судовий збір при подачі позовної заяви сплачено ним відповідно до кількості заявлених самостійних позовних вимог немайнового характеру відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про повернення судового збору, посилаючись, зокрема, на те, що суд першої інстанції не мотивував незастосування правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.03.2017 року по справі №П/800/559/16, відповідно до якого вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою, а тому судовий збір потрібно сплачувати в розмірі як за одну вимогу немайнового характеру.

ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана ним ухвала не містить зазначення мотивів, за яких суд дійшов висновку про те, що способи захисту порушеного права як наслідки протиправності акту є окремими самостійними немайновими вимогами.

Крім того, заявник вважає, що суд першої інстанції неправильно інтерпретував роз`яснення, що викладене в пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що у березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", в якому просив:

1. Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Ганни Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обмежень на приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія";

2. Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_2 ;

3. Відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_1 на приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Отже, сам позивач визначив у позовній заяві, що ним заявлено три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на момент подання позову, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, який з 01.01.2017 був встановлений в розмірі 1 600 грн.

При подачі вказаної позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі: 640,00 грн. х 3 = 1920 грн. відповідно до кількості заявлених позовних вимог немайнового характеру відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2018 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В., ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про відновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_1 на приміщення магазину загальною площею 686,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відмовою позивача від цієї позовної вимоги.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Подана ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2018 року апеляційна скарга була залишена без руху ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у зв`язку зі сплатою судового збору не в повному обсязі (т.2, а.с.139-140).

При цьому в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зазначено наступне. При подачі позову до суду першої інстанції ОСОБА_1 було заявлено три позовні вимоги немайнового характеру та, відповідно, за три немайнові вимоги сплачено судовий в сумі 1 920 грн ( (1 600 грн х 0,4) х 3). У подальшому ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.10.2018 провадження суду за однією з вимог було закрито у зв`язку з відмовою позивача від цієї позовної вимоги. В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, тобто двох вимог немайнового характеру. Виходячи з викладеного, при поданні апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 920 грн ((640 грн х 150%) х 2). З квитанції, приєднаної до апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір лише за одну немайнову вимогу в розмірі 960 грн (а.с. 132). Таким чином, заявнику належить доплатити 960 грн (1 920 грн - 960 грн) судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду та надати суду оригінал документу про сплату вказаного платежу.

Отже, в ухвалі апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_1 було заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, що підлягали оплаті судовим збором в сумі 1920 грн., а сплата судового збору лише за одну немайнову вимогу в розмірі 960 грн є такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на момент подання позову.

На виконання вказаної ухвали суду від 18.12.2018 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 960 грн., про що надав суду квитанцію (т.2, а.с.143-144).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Новозхаводського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2018 року залишено без змін.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у належному розмірі, а тому відсутні підстави для повернення судового збору.

Не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції приписів ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» про те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду,враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, зважаючи на таке.

Постанова колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 14 березня 2017 року у справі № П/800/559/16 за позовом фізичної особи до Вищої ради юстиції, Верховної Ради України про визнання незаконною та скасування постанови про звільнення з посади судді у зв`язку із порушенням присяги, поновлення на посаді судді, визнання протиправною бездіяльності ВРЮ щодо не розгляду по суті у встановлений законом строк заяви про звільнення з посади судді у відставку, зобов`язання ВРЮ невідкладно розглянути заяву про звільнення з посади судді у відставку та ухвалити рішення про звільнення з посади судді у відставку стосується аналізу положень частини першої статті 6, частини другої статті 162, частини п`ятої статті 171-1 КАС України, який дав підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передусови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинни рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою. Зі змісту позовної заяви, Яка була заявлена в порядку адміністративного судочинства, було встановлено, що позивач заявила дві позовні вимоги немайнового характеру, за які має бути сплачено судовий збір. Одна з цих вимог - про визнання незаконною і скасування постанови ВРУ, а інша - про визнання протиправною бездіяльності ВРЮ та зобов`язання цього органу вчинити певні дії. В той же час констатовано, що позивач звільнена від сплати судового збору за ще одну заявлену вимогу - про поновлення на посаді, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, висновки, викладені у вказаній постанові Верховного Суду України, стосуються застосування положень частини першої статті 6, частини другої статті 162, частини п`ятої статті 171-1 КАС України, в той час як у даній справі позовна заява подана в порядку, визначеному ЦПК України. Отже, у даному випадку відсутні підстави, визначені ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки застосовуються інші норми права, ніж ті, на які міститься посилання в постанові Верховного Суду України.

Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04.07.2019.

Головуючий: Судді: