РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, стягнення коштів, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 107966,67 грн., у якості компенсації 1/3 ч. вартості квартири АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що він є спадкоємцем 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , що встановлено судовим рішенням від 11.01.2017р. Інші спадкоємцями вказаної квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак поки відбувалися судові розгляди апеляційних скарг, ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 17.05.2013р. продав квартиру ОСОБА_4

Оскільки продажом квартири ОСОБА_2 позбавив його власності, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем квартири, що виключає застосування реституції на підставі ч.2 ст. 1278 ЦК України та враховуючи, що закон не забороняє стягнути частину грошей, яку спадкоємиць отримав незаконно, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 компенсацію в розмірі його частки він продажу квартири.

Відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явились, заперечень або відзивне надали, повідомлялись судом у відповідності до положень ЦПК України.

Співвідповідач - ОСОБА_4 , у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що вона не знала придбана нею квартири не належить ОСОБА_2 на праві власності.

Ухвалами суду провадження у справі було відкрито, залишені без розгляду вимоги позивача про визнання договору купівлі-продажу від 17.05.2013р.- недійсним, витребувана спадкова справа, надано доручення про вручення документів ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши матеріали справи даної справи та матеріали цивільної справи №2018/2-238/11, заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_4 , вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав в м Кишинів АДРЕСА_4 Республіка Молдова. Після його смерті, до нотаріальної контори були подані заяви про прийняття спадщини його синами - ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 . Вказані заяви були подані у шестимісячний термін що підтверджується спадковою справою №259/2011.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2012р. у справі № 2018/2-238/11 за ОСОБА_7 визнано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 ., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2014 року, рішення Київського районного суду м.Харкова від 18.12.2012р. змінено - за ОСОБА_7 визнано право власності на 1/2 частину квартирі за адресою: АДРЕСА_5 ., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В решті позову відмовлено. Зокрема в рішення суду зазначено, що після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину є його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тому частка ОСОБА_2 складає Ѕ.

В подальшому 11.01.2017р. апеляційним судом Харківської області прийнято рішення за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Вказаним рішенням заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволено.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2012 року змінено та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В решті позову ОСОБА_2 відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями першої черги, є його сини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тому частка ОСОБА_2 складає 1/3.

В матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_9 , про прийняття спадщини після смерті батька, подана до нотаріальної контори 23.12.2014р.

Після ухвалення рішення суду передшої інстанції від 18.12.2012р., і до ухвалення рішення апеляційної інстанції від 31.03.2014р., ОСОБА_2 за 323900 грн. продав квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , про що 17 травня 2013р. був укладений нотаріально посвідчений договір.

Позивач просить замість реституції, яка не можлива, враховуючи що новий власник квартири є добросовісним, у якості своєї долі на підстав і ч.2 ст. 1278 ЦК України стягнути з ОСОБА_2 компенсацію 1/3 вартості проданої квартири, що складає 107966,67 грн.

З матеріалів цивільної справи №2018/2-238/11 , вбачається, що апеляційна скарга на рішення суду від 18.12.2012р. була подана ОСОБА_1 із пропуском строку та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.02.2014р. строк був поновлений, відкрито апеляційне провадження.

Вказані обставини, з урахуванням умов договору купівлі-продажу та пояснень відповідача ОСОБА_4 , свідчать, що ОСОБА_4 на час укладання договору не знала та не могла знати, що придбана нею квартира не належить ОСОБА_2 в цілому, тобто є добросовісним набувачем, про що також позивач зазначає у своєму позові позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно, яке вибуло з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею, а відтак може бути витребувано у добросовісного набувача.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком правочину, укладеного з таким порушенням, є повернення майна з незаконного володіння (правова позиція ВСУ від 21.12.2016 у справі № 6-2233цс16). Тобто права позивача, у відповідності до положень ЦК України, підлягають захисту шляхом подання віндикаційного позову, а не стягнення компенсації.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Позивач є спадкоємцем частини квартири, а не грошових коштів, тому вони не можуть бути присуджені, оскільки не входять до складу спадщини.

Компенсація положеннями ст. 1278 ЦК України не передбачена.

Разом з тим, компенсація часки майна, передбачена ст. 370 ЦК України, при наявності належності особі визначеної частки та неможливості виділення її в натурі.

Позивач хоча і зазначає, що він є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька, однак суду ні свідоцтва про право на спадщину, ні рішення суду про визнання права власності на частку квартири не надає, зазначених вимог не заявляє . Право власності на частку квартири за ним не зареєстровано.

Доказів не можливості виділення йому майна в натурі, внаслідок чого підлягає компенсація майна коштами, суду не надано.

Виходячи з наведеного позовні вимоги позивача є не доведеними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.5, 10, 12, 13,77-81, 89, 106, 110, 159, 263, 265 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_10 ) про визнання недійсним правочину, стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлено та підписано 27.06.2019р.

Суддя Бородіна Н.М.