Справа № 346/778/19
Провадження № 6/346/41/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

встановив:

Представник ТОВ «ФК «Укрфінансгруп» звернувся до суду з даною заявою мотивувавши тим, що 03 квітня 2009 року Коломийським міськрайонним судом прийнято рішення по справі №2-н-282, яким позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/16-50/690 від 23.12.2004 року в сумі 19 806,77 грн та 99,03 грн. судового збору та 15 грн. витрати на ІТЗ. Вказує, що 12 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк "Аваль » та ПАТ «Комерційний Індустріальний банк Україна " укладений договір відступлення права вимоги № 114/50 та договір відступлення прав за договорами застави від 18.12.2017 р., відповідно до яких Первісний кредитор передав (відступив), а ПАТ «Комерційний Індустріальний банк Україна» прийняв всі права вимоги до боржників за кредитними договорами у тому числі й до ОСОБА_1

Окрім того до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на підставі ст. 27 Закону України «Про заставу» перейшли права, які забезпечують зобов`язання боржника за основним договором, а саме за договором застави від 27.12.2004 р., укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 про що між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ПАТ «КІБ» був укладений окремий правочин договір відступлення прав вимоги за договорами застави.

Таким чином, відповідно до ст. 512 ЦК України, та згідно умов договору відступлення права вимоги від 12 грудня 2017 р. заявник набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/16-50/690 від 23.12.2004 року та права заставодержателя за договором застави від 27.12.2004 р.,які були укладені між Первісним кредитором та Боржником. Таким чином, право вимоги кредитора за вищевказаними документами щодо виконання зобов`язань позичальника перед кредитором, у тому числі процесуальне правонаступництво за рішеннями суду та виконавчому провадженню, перейшло до заставодержателя ТОВ «Фінансова компаня "Укрфінанс Груп».

Вказує, що станом на теперішній час сума заборгованості ОСОБА_1 не погашена. На даний час судовий наказ № 2-н-282 повернутий стягувачу Коломийським МВ ДВС на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.12.2010 р. за виконавчим провадженням № 22547399 та може бути повторно пред`явлений до виконання.

Крім того, ТОВ «Фінансова компанія "Укрфінанс Груп» набуло права вимоги лише 12 грудня 2017 року, тому направити виконавчий документ на примусове виконання до органів Державної виконавчої служби зможе лише після заміни сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку. Вважає, що причина пропуску строку пред`явлення виконавчого листа є поважною та є підстави для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

Просить суд замінити сторону у виконавчому провадженні - стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компаня "Укрфінанс Груп» за судовим наказом № 2-н-282, виданим Коломийським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/16-50/690 від 23.12.2004 року у розмірі 19 806,77 грн та 99,03 грн. судового збору , 15 грн. витрат на ІТЗ, а також поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання вищезгаданого судового наказу

Представник заявника в судове засідання не з"явився, подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності .

Заінтересована особа ОСОБА_1 подав до суду пояснення відповідно до яких вважаєвимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання необґрунтованими. Вказує, що первісним кредитором судовий наказ було пред`явлено для виконання до Коломийського МВ ДВС 10.11.2010 року. Судовий наказ повернуто АТ «Райфайзен банк аваль» на підставі п.1 ч.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутнє майно боржника, на яке можна звернути стягнення) відповідно до Постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15.12.2010 року, виданої заступником начальника МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції. З того часу виконавчий документ знаходився в розпорядженні АТ «Райфайзен банк аваль» до 12 грудня 2017 року (7 років).

Аналізуючи норми ч.1 ст.433 ЦПК України, ч.1 ст. 371 ЦПК України у редакції, яка діяла на момент видачі судового наказу та відкриття виконавчого провадження , стягувач повинен вказати на поважні причини пропуску строку. Заявник, як поважну причину пропуску вважає те, що тільки 12 грудня 2017 року на підставі договору про відступлення прав вимоги він отримав права кредитора. Не погоджується з такою позицією оскільки відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконавчий документ знаходився в розпорядженні АТ «Райфайзен банк аваль» з 15 грудня 2010 року до 12 грудня 2017 року. Первісний кредитор мав право пред`явити виконавчий документ до виконання протягом трирічного строку з моменту повернення йому виконавчого документу відділом ДВС, тобто з 16.12.2010 року по 16.12.2013 року, чим він не скористався, а з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання через поважні причини до суду теж не звертався. Натомість, відступив право вимоги по вказаному кредитному договору на користь ПАТ «КІБ», яке в свою чергу, відступило право вимоги ТОВ ФК «Укрфінанс груп».

Вважає, що заміна кредитора у зобов`язанні не може вважатись поважною причиною пропуску строку так як і не може давати більший обсяг прав Новому кредитору аніж Первісному кредитору в розумінні статті 514 Цивільного Кодексу України. Інакше кажучи, не можна поновлювати будь-які процесуальні строки заміною сторони у зобов`язанні. Іншу причину пропуску заявник не вказав.

Таким чином, боржник вправі очікувати на позитивні для нього наслідки у зв`язку з простроченням кредитора під час виконання зобов`язання, а кредитор має прикласти максимуму зусиль для реалізації свого права стягнення в межах визначених законом строків у відповідності до приписів законодавства.

Додатково повідомляє, що кредит оформлявся під заставу автомобіля, який ще в 2009 році у нього відібрала служба банківської безпеки банку Аваль для реалізації і закриття кредиту, тому він добросовісно розраховував, що його кредит закритий, доки не отримав заяву з суду.

Просить відмовити у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник ДВС в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши письмові матеріали заяви, суд доходить таких висновків .

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України).

У силу ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ст.15 Закону України « Про виконавче провадження » у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обовязків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставою для правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (ст. 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобовязанні (ст. 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20 листопада 2013 року у справі N 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 378 ЦПК, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу № 2-н-282 від 03 квітня 2009 року виданим Коломийським міськрайонним судом вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/16-50/690 від 23.12.2004 року у розмірі 19 806,77 грн , судового збору 99,03 грн. та 15 грн. витрат на ІТЗ (а.с.18)

Як зазначено у заяві заборгованість за вищевказаним судовим наказом не погашена Однак, жодних розрахунків заборгованості суду не надано.

12 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк "Аваль » та ПАТ «Комерційний Індустріальний банк Україна "» укладений договір відступлення права вимоги № 114/50, а 18 грудня 2017 р. договір про відступлення прав за договорами застави відповідно до яких Первісний кредитор передав (відступив), а ПАТ «Комерційний Індустріальний банк Україна» прийняв всі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами застави, у тому числі й до ОСОБА_1 (а.с.28-34,35-38)

Також, 12.12.2017 року між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір відступлення права вимоги, а 18 грудня 2017 р. договір про відступлення прав за договорами застави відповідно до умов яких право грошової вимоги за кредитним договором №014/16-50/690 від 23.12.2004 року та договором застави укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до заявника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (а.с.39-45,46-48).

Таким чином, відповідно до ст. 512 ЦК України, та згідно умов договору відступлення права вимоги від 12 грудня 2017 р. заявник набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/16-50/690 від 23.12.2004 року, який був укладений між Первісним кредитором та Боржником. Отже, кредитором за вищевказаним кредитним договором по виконанню зобов`язань боржника за рішенням суду та виконавчому провадженню, відповідно до вищезазначених укладених договорів відступлення права вимоги, виступає заявник та право вимоги кредитора за вищевказаними документами щодо виконання зобов`язань позичальника перед кредитором, у тому числі процесуальне правонаступництво за рішеннями суду та виконавчому провадженню, перейшло до ТОВ «Фінансова компаня "Укрфінанс Груп».

Судовий наказ № 2-н-282 повернутий стягувачу Коломийським МВ ДВС на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.12.2010 р. за виконавчим провадженням № 22547399 (а.с.27)

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що положення статті 442 ЦПК України застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, суд вважає, що у зв`язку з укладенням договору відступлення права вимоги № 114/50, за яким ТОВ «Фінансова компанія "Укрфінанс Груп» набуло право грошової вимоги відносно боржників ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в тому числі до ОСОБА_3 , дана вимога заяви підлягає задоволенню, та слід замінити сторону стягувача .

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Вказане положення також закріплено в ч. 2 ст. 433 ЦПК України.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Вважаю вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено 12 грудня 2017 року між АТ «Райффайзен Банк "Аваль » та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого новий кредитор прийняв всі права вимоги до ОСОБА_3 по вказаному кредитному договору. Того ж самого дня 12 грудня 2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ ФК «Укрфінанс груп» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого новий кредитор прийняв всі права вимоги до ОСОБА_3 по вказаному кредитному договору.

Строк пред`явлення до виконання судового наказу №2-н-282 до 23 червня 2012року.

Судовий наказ пред`явлено для виконання до Коломийського МВ ДВС 10.11.2010 року, а повернуто АТ «Райффайзен Банк "Аваль » на підставі п.1 ч.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутнє майно боржника, на яке можна звернути стягнення) відповідно до Постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 15 грудня 2010 року, виданої заступником начальника МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції. (а.с.27) Отже, з грудня 2010 року виконавчий документ знаходився в розпорядженні АТ «Райффайзен Банк "Аваль » до 12 грудня 2017 року, що становить 7 років.

Відповідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України, у редакції, яка діяла на момент видачі судового наказу та відкриття виконавчого провадження стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналізуючи вищенаведене, стягувач повинен вказати на поважні причини пропуску строку.

Заявник як поважну причину пропуску вважає те, що тільки 12 грудня 2017 року на підставі договору про відступлення прав вимоги він отримав права кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виконавчий документ знаходився в розпорядженні АТ «Райффайзен Банк "Аваль » з грудня 2010 року до 12 грудня 2017 року. Первісний кредитор мав право пред`явити виконавчий документ до виконання протягом трирічного строку з моменту повернення йому виконавчого документу відділом ДВС, тобто з 16.12.2010 року по 16.12.2013 року, чим він не скористався. Із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання через поважні причини стягувач до суду не звертався. Натомість, відступив право вимоги по вказаному кредитному договору на користь ПАТ «КІБ», яке, в свою чергу, відступило право вимоги ТОВ ФК «Укрфінанс груп», а тому заміна кредитора у зобов`язанні не може вважатись поважною причиною пропуску строку так як і не може давати більший обсяг прав Новому кредитору аніж Первісному кредитору в розмінні статті 514 Цивільного Кодексу України. Інакше кажучи, не можна поновлювати будь-які процесуальні строки заміною сторони у зобов`язанні. Інших причин пропуску строку заявник не вказав.

Кредитор має прикласти максимуму зусиль для реалізації свого права стягнення в межах визначених законом строків у відповідності до приписів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 518 Цивільного Кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора . Як встановлено, що ОСОБА_1 також звертався до АТ «Райффайзен Банк "Аваль » та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» із заявами щодо надання виписки щодо погашення кредиту та інформації щодо реалізованого автомобіля.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Закону України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Беручи до уваги вищенаведене, суд доходить висновку, що стягувач заявник по справі, не довів поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому в задоволенні даної вимоги йому слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись п.п. 15.5, 17.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.514 ЦК України, ст.247 ч.2 ,433ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву задоволити частково.

Замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні щодо виконання судового наказу № 2-н-282 виданим Коломийським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/16-50/690 від 23.12.2004 року в сумі 19 806,77 грн та 99,03 грн. судового збору та 15 грн. витрат на ІТЗ - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (, адреса: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька,63).

В задоволенні решти вимог заяви, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Беркещук Б. Б.