Справа № 372/3601/18
Провадження № 2-506/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Авсюкевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української міської ради Обухівського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що після смерті його дружини відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири, в зв`язку з чим він звернувся до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини, але йому було відмолено в оформленні спадщини так як відсутнє розділення часток між подружжям. Останні дванадцять років він сам проживає в квартири, її утримає, а тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач, Українська міська рада Обухівського району Київської області, будучі повідомлена про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа, будучі повідомлена про час, місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить винести законне рішення.

Відповідно до ч.5,6 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали та оцінивши матеріали справи встановив.

30 грудня 1970 року позивач, під час роботи на Трипільський ТЕС, на склад сім`ї чотири чоловіка він, його перша дружина, їх батьки, отримав ордер №1246 на вселення в квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією ордеру.

28 серпня 1971 року позивач на підставі ордеру №1246 від 30 грудня 1970 року вселився та зареєструвався в даній квартирі, де проживає і по даний час, що підтверджується копією паспорту, довідки №2820 від 04 листопада 2009 року.

04 червня 1983 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

19 лютого 1986 року ОСОБА_3 , як дружина позивача була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки №2820 від 04 листопада 2009 року.

28 листопада 1995 року, при оформленні документів на приватизацію квартири, фактичній її вартості 872550 карбованців позивач вніс за рахунок власних коштів 900000 карбованців, що підтверджується копією квитанції.

18 грудня 1995 року позивач разом з ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на дану квартиру, що підтверджується копією свідоцтва.

26.09.2006 ОСОБА_3 склала заповіт, за яким Ѕ належної їй квартири заповіла ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

21.009.2007 Позивач та ОСОБА_2 подали заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Позивачу повідомлено про заповіт та роз`яснено право на обов`язку частку у спадщині.

04.11.2009 Української міської державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру.

28.09.2009 Української міської державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку зв`язку з тим, що частка померлої в праві спільної сумісної власності не визначена та в зв`язку з спором між спадкоємцями стосовно частки квартири, яка належала померлій.

Встановивши обставини справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.328,392,1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу спадщини ввійшло право власності на Ѕ частинку квартири АДРЕСА_1 .

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач, будучі спадкоємцем першої черги, діючи відповідно до статті 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті своєї дружини, що підтверджується поданням ним заяви до нотаріуса та постійним часом проживання в частині спадкової квартири, що свідчить про правомірність його звернення.

Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, інша частина спадщини залишається не прийнята з 2007 року, позивач сплачує комунальні послуги за вказану квартиру в повному обсязі, право на частину квартиру не визначено з 20007 року, а тому враховуючи відмови нотаріуса, які перешкоджають позивачу реалізувати передбачені законодавством права спадкоємця,суд вважає, що справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст.1,3,15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлої дружини.

У відповідності до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно статті 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а згідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що вказує на правомірність мого звернення до суду.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, час проживання позивача в квартирі, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права на Ѕ частинку квартири.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.4,5,15,76-81,264-265 ЦПК України, ст.ст. 1216,1218 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Української міської ради Обухівського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Українська міська рада Обухівського району Київської області, адреса: 08720, Київська область, Обухівський район, м. Українка, площа Т.Шевченка,1, Ідентифіаційний код 35161509.

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 08 липня 2019 року.

Суддя О.Б. Тиханський