ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5367/19 Справа № 2-1426/08 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Справа № 2-1426/08

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Територіальна громада в особі Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Територіальна громада м.Кривого Рогу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бугрій Віктор Миколайович, на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2008 року, яке ухвалено суддею Вікторович Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області об 11 годині 00 хвилин та повне судове рішення складено 16 травня 2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяла представник ОСОБА_3 , звернулася до суду із позовом до Територіальної громади в особі Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Територіальної громади м.Кривого Рогу, треті особи: П`ята криворізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , про продовження строку прийняття спадщини, про визначення частки померлого у спільному майні.

Позов мотивовано тим, що дідусеві позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та дружині останього ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 21.12.1993 року органом приватизації орендним будівельно-монтажним підприємством «Криворіжаглобуд», згідно з розпорядженням № 373 від 15.12.1993 року, на праві приватної спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м.

18.10.1994 року дідусь склав заповіт на її ім`я на 1/ 2 частину цієї квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, що належала дідусеві позивачки, але постановою державного нотаріуса від 30.11.2007 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири було відмовлено, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та в свідоцтві про право власності на житло не визначена частка померлого у спільній сумісній власності.

Позивачка вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності є рівною, її дідусь та дружина останнього разом приватизували квартиру, однаково володіли на користувалися житлом, між ними не було укладено ніяких угод стосовно власності на квартиру, тому кожному співвласнику належить право власності на 1/ 2 частку квартири.

Також позивач зазначає, що нею пропущено строк звернення для прийняття з поважної причини, бо через три місяці після смерті спадкодавця, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила сина ОСОБА_6 . Після народження дитини не змогла прийняти спадщину, оскільки син народився хворим і потребував постійного догляду.

Посилаючись на викладене, просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 - два місяці з дня набрання рішенням законної сили та визначити за померлим 1/2 частку в спільному сумісному майні-квартирі АДРЕСА_2 .

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2008 року позовні вимоги задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 - 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Визначено за ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частку у спільному сумісному майні - квартирі АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, на думку апелянта, суд розглянув справу формально, не врахував того, що ОСОБА_1 особисто до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася та не з`ясував кола спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , які прийняли спадщину та могли надати спадкоємиці згоду на подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому, апелянт зауважує, що у місті Кривому Розі постійно проживала ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем першої черги, однак не зрозуміло чому вона не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а дружина спадкодавця - ОСОБА_4 на день смерті проживала з останнім та фактично прийняла спадщину.

Наголошує на тому, що поважних причин, які перешкоджали позивачу у шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори суду не надано, а народження дитини з ураженням ЦНС через кілька місяців після смерті спадкодавця не можна вважати обґрунтованими причинами. Тим більше, що матеріали справи не містять відомостей щодо місця фактичного проживання позивача на момент відкриття спадщини.

Не погоджується апелянт й з висновками суду щодо визначення за померлим розміру частки у спільній власності, оскільки це не ґрунтується на нормах Закону та суд не визначився з тим, який статус це майно матиме після такого судового рішення і не визначив іншого співвласника такого майна.

В обґрунтування наявності у нього права на апеляційне оскарження рішення суду, ОСОБА_2 зазначив, що він є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , оскільки він має право на обов`язкову частку у спадщині, та цим судовим рішенням порушуються його права як спадкоємця останньої.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Мірошниченко М.В., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта ОСОБА_7 А.О. адвоката Бугрія В.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бугрій Віктор Миколайович, на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2008 року підлягає закриттю,з наступних підстав.

Згідно статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року у справі № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в Главі 1 Розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, повністю або частково.

З аналізу вказаної норми закону витікає, що особа, яка не брала участі у справі має право оскаржити в апеляційному порядку лише те судове рішення, яке безпосередньо встановлює, змінює або припиняє її права та обов`язки, тобто завдає їй шкоди, що виражається в несприятливих для неї наслідках.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15 та від 17 лютого 2016 року у справі № 6-76цс16.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були співвласниками приватизованою квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, на підставі свідоцтва про право власності па житло № НОМЕР_1 , виданого 21.12.1993 року органом приватизації - орендним будівельно-монтажним підприємством «Криворіжаглобуд», згідно з розпорядженням № 373 від 15.12.1993 року (а.с.10).

Згідно заповіту від 18.10.1994 року, ОСОБА_5 заповів своїй онуці ОСОБА_8 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с.9). 27.07.2002 року ОСОБА_9 уклала шлюб та змінила своє прізвище на ОСОБА_10 (а.с. 16). 30.06.2006 року ОСОБА_11 вдруге уклала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_12 (а.с. 18).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , були його дружина ОСОБА_4 та донька Піскун А. ОСОБА_13 ., які приймали участь у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Територіальної громади м.Кривого Рогу, треті особи: П`ята криворізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , про продовження строку прийняття спадщини, про визначення частки померлого у спільному майні, у якості третьої особи ( ОСОБА_4 ) та представника позивача (Піскун А.В.) і не заперечували проти залучення їх до участі у справі саме у такому процесуальному статусі й заперечень проти заявлених позовних вимог не висували, рішення суду в апеляційному порядку не оскаржували.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

14 листопада 2009 року, тобто більш ніж через рік після ухвалення рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2008 року та набрання ним законної сили, ОСОБА_4 померла (а.с. 74) та спадкоємцями першої черги після її смерті є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Оскільки за життя ОСОБА_4 своїм правом на оскарження цього рішення суду не скористалася, розпорядившись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що цим рішенням порушуються його права, як спадкоємця першої черги після смерті матері ОСОБА_4 колегія суддів вважає неприйнятними.

При цьому, ОСОБА_2 не входить до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду питання про його права та інтереси судом не вирішувалося, тобто він не має передбаченого ст. 352 ЦПК України, права на апеляційне оскарження рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2008 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. 362 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бугрій Віктор Миколайович, на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2008 року, яке ухвалено суддею Вікторович Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області бо 11 годині 00 хвилин та повне судове рішення складено 16 травня 2008 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: