ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/3302/17

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4118/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

представник позивачки ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2018 року у складі судді Поліщук І.О.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, уточнивши який просила поділити спільне майно подружжя, а саме:

- визнати право власності на 1/3 частину автомобіля Chevrolet Aveo, держномер НОМЕР_1 , 2007 року випуску за ОСОБА_3 , а 2/3 частини вказаного автомобіля визнати за нею, відступивши від засад рівності часток подружжя при поділі майна;

- припинити її право спільної часткової власності на 2/3 частини вказаного автомобіля із компенсацією вартості її частки у розмірі за висновком судової автотоварознавчої експертизи.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, в зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Вона не працює та не має можливості працевлаштуватися, щодня супроводжує малолітню дитину до дитячого садочку, також на різні розвиваючі заняття, відвідування яких спрямоване на розвиток його здібностей.

Враховуючи те, що відповідач, здійснює діяльність як фізична особа - підприємниць, систематично не сплачує аліменти, має заборгованість по аліментам, просила суд згідно ч.3 ст.70 СК України, відступити від принципу рівності часток при поділі майна подружжя та виділити їй у власність 2/3 частки автомобіля, із стягненням компенсації з відповідача (а.с.1-3,82-83).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що на утримання дитини позивачкою витрачається багато грошових коштів, а саме: на навчання у приватній школі; відвідування додаткових занять, кружків. Крім того, збільшено ціни на продукти харчування та одяг дитини, а тому аліментів стягнутих за рішенням суду не вистачає на утримання дитини.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, просив відмовити у позові, оскільки обставини на які посилається представник позивачки не є підставою для застосування ч.3 ст.70 СК України.

У травні 2017 року до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_8 звернувся ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки Chevrolet Aveo, 2007 року випуску (а.с. 29-30).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у об`єднанні зустрічного позову в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_8 ( а.с.112-113).

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2018 року позов задоволено частково.

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частку автомобіля марки Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 компенсацію 1/2 частки у праві вартості за 1/2 частку вказаного автомобіля у розмірі 69 502 грн. 78 коп.

Вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору у розмірі 704,80 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що автомобіль марки Chevrolet Aveo, 2007 року випуску є спільною сумісною власністю подружжя, частки яких у власності є рівними, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки компенсація вартості 1/2 частки автомобіля. Позивачка не надала належних та допустимих доказів для застосування вимог за ч.2,3 ст.70 СК України,що її частка повинна бути більшою, ніж 1/2 (а.с.111-115).

У апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить рішення суду скасувати, задовольнити її позовні вимоги, відступити від принципу рівності часток під час поділу автомобиля, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

-розмір заборгованості за аліментами у відповідача на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 01 серпня 2018 року складає 30 518 грн.;

-квитанції, які надані відповідачем про сплату аліментів позивачці у судовому засіданні для ознайомлення не надавались, їх копії не долучені до матеріалів справи;

-розмір аліментів, який стягнуто з відповідача недостатній для забезпечення повноцінного фізичного та духовного розвитку дитині, оскільки лише навчання дитини у школі раннього розвитку «Інтелект» складає 4650 грн., щомісячно;

-на теперішній час позивачка звернулась до суду з вимогами до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини;

-аліменти відповідач сплачує несистематично, тому є всі підстави для відходу від принципу рівності часток при поділу автомобіля, що є спільною власністю подружжя (а.с.118-120).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В суді апеляційної інстанції представник позивачки Колесніков ОСОБА_11 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, виходив із того, що спірний автомобіль придбано сторонами під час перебування у шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки сторін у цьому майні є рівними, тому за ОСОБА_8 необхідно визнати право власності на 1/2 частину автомобіля, із стягненням компенсації з відповідача на користь позивачки у розмірі 69 502 грн. 78 коп. Суд першої інстанції не знайшов підстав для відходу від рівності часток подружжя під час поділу спільно набутого майна, а саме: автомобіля марки Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, оскільки позивачкою не надано доказів в обґрунтування своїх вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Так, ст. 70 СК України встановлює, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року позивачка та відповідач уклали шлюб за актовим записом № 941. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 8-9 ). Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, батьком якого є відповідач ОСОБА_3 ( а.с. 7).

На теперішній час позивачка з 11 жовтня 2016 року знаходиться у шлюбі з ОСОБА_13 ( а.с.90-91).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалам справи, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 лютого 2017 року до досягнення сином повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання рішення, 23 червня 2017 року головним державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП №54195701 ( а.с.93-98).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 12 лютого 2018 року, який виконаний старшим державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головноготериторіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_15 С.І., заборгованість відповідача по аліментам станом на 01 лютого 2018 року за період з березня по жовтень 2017 року складає 15 958,75 грн.( а.с.79,79 зворот).

В матеріалах справи відсутні докази, щодо погашення відповідачем вказаної заборгованості, також відсутні дані щодо заборгованості відповідача на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

У період шлюбу, сторонами придбано спільне майно, а саме: відповідно до договору купівлі-продажу від 07 грудня 2012 року на ім`я ОСОБА_7 придбана квартира АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з однієї житловій кімнаті, загальною площею 37,9 кв.м., у тому числі житловою площею 19,6 кв.м., та підсобних приміщень; автомобіль марки Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 ,реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 ( а.с.11,51).

Згідно висновку експерта №414/17 від 25 вересня 2017 року ринкова вартість автомобіля марки Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на день виконання ухвали суду (30 травня 2017 року) склала 139 005,57 грн., вартість квартири АДРЕСА_1 складає 605718 грн., що за курсом НБУ є 23 346 доларів США(а.с.39-46,50-63).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що спірний автомобіль придбаний сторонами в період шлюбу, а тому є спільним сумісним майном подружжя.

Згідно ч.3 ст. 70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при вирішення спору про поділ майна подружжя, суд згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення, а також інтереси неповнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують є недостатнім для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

У розумінні ст.70 СК України обставинами, що мають істотне значення, є факти приховання, знищення, пошкодження спільного майна, витрачання спільних коштів не на потреби сім`ї, нехтування обов`язками матеріального забезпечення сім`ї.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_7 просила визнати за нею право власності на 2/3 частини автомобіля марки Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, з врахуванням положень ч.2,3 ст.70 СК України. На підтвердження підстав для відступу від засад рівності часток подружжя позивачка посилалася на те, що спільна дитина перебуває на її утриманні, а відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання по сплаті аліментів, яких недостатньо для утримання дитини.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції вірно вважав, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та правильно розділив це майно, виділивши кожному із подружжя по 1/2 його частині, оскільки згода між ними про поділ майна в натурі не досягнута.

Судом першої інстанції не встановлено підстав для відступлення від рівності часток сторін у спільній сумісній власності, визначених ч. 2, 3 ст.70 СК України, оскільки наведені позивачкою в позовній заяві обставини не підтверджені належними і допустимими доказами та не відносяться до обставин, що мають істотне значення в контексті ч.2 ст.70 СК України.

Доводи ОСОБА_8 на проживання з нею спільної з відповідачем дитини та витрачання на дитину значних коштів, як на підставу відступлення від засад рівності часток подружжя є необґрунтованими, оскільки ч.3 ст.70 СК України передбачена обов`язкова умова застосування, а саме: що розмір аліментів, які одержуються, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини.

Однак, позивачкою суду не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині збільшення частки у майні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_9 у порушення вимог ст.ст.12,81 ЦПК України не доведено існування обставин, з якими закон пов`язує збільшення частки одного з подружжя у майні при його поділі.

Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підставу своїх вимог, щодо відступу від засади рівності часток подружжя при поділі майна, а саме вищевказаного автомобіля.

В матеріалах справи відсутні доказі про щомісячні витрати на дитину, розмір заборгованості відповідача по аліментам на час розгляду справи та, що розмір аліментів, які позивачка одержує від відповідача на утримання дитини є недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини. Розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01 лютого 2018 року, не дає підстав про недостатність коштів, які сплачує відповідач в якості аліментів, для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для відходу від рівності часток подружжя під час поділу спільно набутого майна.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

При цьому позивачка ОСОБА_9 не позбавлена права щодо звернення до суду про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков