Справа № 148/2157/18
Провадження №2-о/148/18/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 липня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганич С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Вовк О.С.

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тульчинська міська рада ОТГ про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який з 1990 року до дня смерті проживав разом із ОСОБА_5 в одному будинку без реєстрації шлюбу, вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство.

З метою оформлення спадкових прав ОСОБА_5 звернулась в Тульчинську державну нотаріалану контору, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Вона являється її дочкою та єдиною спадкоємицею і на частину спадкового майна вона оформила спадщину. Однак, оскільки її мати за життя не оформила своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , тому в даний час вона позбавлена можливості прийняти все спадкове майно, що належало її матері В зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Просить встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу більше п`яти років, а саме, з 1990 по 12.01.2012.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа представник Тульчинської міської ради ОТГ в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом з 1990 по 12.01.2012 як одна сім`я, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли разом город, спільно підтримували будинок.

Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_3 .

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12.01.2012 серія НОМЕР_1 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24.01.2018 серія НОМЕР_2 (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом і на частину спадкового майна заявник ОСОБА_1 , як дочка останньої, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради від 08.10.2018 №801 (а.с.9) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2018 (а.с.12).

Відповідно до копій довідок, виданих виконавчим комітетом Тульчинської міської ради від 31.10.2018 №856 (а.с.8) та від 17.01.2018 №49 (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав із 1990 року до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в одному житловому будинку та вів спільне господарство із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 вступила в права спадкоємця та не встигла оформити спадщину в зв`язку зі смертю.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Дранської сільської ради від 28.03.2012 (а.с.7), ОСОБА_4 з 25.12.2009 перебував до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повному утриманні своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки ПСП "Зоря" с.Дранки від 04.07.2019 №176 (а.с.53), ОСОБА_4 працював трактористом-машиністом с/г виробництва в даному господарстві з 27.07.1994 по 25.12.2009.

Згідно копії відповіді на заяву від 23.01.2018 за вх.№158/01-16 (а.с.11) вбачається, що державним нотаріусом було повідомлено ОСОБА_5 , що після смерті ОСОБА_4 їй необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 20.01.2016 №34/01-16 (а.с.40), спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Таким чином, судом встановлено, що заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , але юридично оформити спадщину за законом на частину спадкового майна у неї немає можливості, оскільки вона не може підтвердити спадкові права ОСОБА_5 на спадщину, яку остання прийняла, однак не оформила після смерті ОСОБА_4 . Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу більше п`яти років необхідно заявнику для реалізації її спадкового права як спадкоємця.

Обставини проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу більше п`яти років, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме, підтверджуються наявними в матеріалах справами доказами, оглянутими в судовому засіданні погосподарськими книгами та показами свідків.

Аналізуючи вищевикладене, покази свідків, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст.294 ч.7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись п.6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1220, 1258, 1264, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тульчинська міська рада ОТГ про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу більше п`яти років, а саме, з 1990 по 12.01.2012.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.07.2019.

Суддя: