РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 559/2503/18

Провадження № 22-ц/4815/894/19

Рівненський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянула в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року, ухваленого в складі судді Ральця Р.В.., у справі № 559/2503/18,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з позовом про збільшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовувала тим, що стягнутий рішенням суду розмір аліментів у розмірі 400 грн. є недостатнім для забезпечення утримання дитини, оскільки витрати на утримання дитини збільшились. А також погіршилось її матеріальне становище. Тому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини на її користь, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довела погіршення свого матеріального стану та/або покращення матеріального стану відповідача.

В апеляційній скарзі позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права; вказує, що суд не врахував, що дитина має право на гарантований законом мінімальний рівень аліментів.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення таким вимогам закону не відповідає.

Убачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст стст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликалась на те, що її матеріальний стан погіршився так як збільшились витрати на утримання дитини, оскільки дитина навчається та потребує кошти на придбання одягу, харчування тощо, а матеріальний стан відповідача покращився він має заробіток, оскільки працює у Республіці Польща.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, платник аліментів є працездатним, фізично здоровим чоловіком, отримує дохід та зобов`язаний утримувати дитину в межах, необхідних для її утримання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку.

Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призведе до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, стан здоров`я дитини та збільшення витрат на її утримання, те що відповідач є працездатним, перебуває на заробітках у Республіці Польща і може отримувати дохід, апеляційний суд вважає, що збільшення розміру аліментів до 1050 грн. є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та фактичного приділення позивачкою більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає до задоволення то судові витрати підлягають стягненню з відповідача- за розгляд справи судом першої інстанції - 768,40 грн. та 1152,60 грн. за перегляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 376, 382-384 ЦПК України, ст.192 СК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 квітня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити .

Збільшити розмір аліментів визначених рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.10.2010 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1050 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 1921 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 20 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: