Провадження № 2/761/1389/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Припутневич В.І., Смігунову В.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Морозова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Турбаза ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Алголь» про визнання договору недійсним, розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просить:

визнати недійсним Договір №07022018/1 на туристичне обслуговування від 07.02.2018 року, укладений між ТОВ «Турбаза ЛТД» та ОСОБА_1 в частині, а саме:

визнати недійсним п.3.4.5 Договору в частині «за умови дотримання Туристами вимог п.4 у випадку невиконання умов цього Договору з боку Турагента»;

визнати недійсним п.3.4.6 Договору в частині «При цьому сума відшкодування збитків Замовника (позивача) обмежується вартістю сплаченої Замовником (позивачем) вартості Турпродукту»;

визнати недійсним п.5.2 Договору в частині : «в розмірі, що не перевищує сплачену Замовником (позивачем) вартість послуг»;

визнати недійсним п.5.9 Договору повністю;

розірвати Договір №07022018/1 на туристичне обслуговування від 07.02.2018 року, укладений між ТОВ «Турбаза ЛТД» та ОСОБА_1 ;

стягнути з ТОВ «Турбаза ЛТД» та ТОВ «Алголь» в солідарному порядку на користь позивача матеріальні збитки в сумі 8 638,77 грн. та моральну шкоду в розмірі 140 000,00 грн.

Вимоги обгрунтовані тим, що 07.02.2018 року між ТОВ «Турбаза ЛТД», що діє від імені та за дорученням ТОВ «Алголь» та ОСОБА_1 було укладено Договір №07022018/1 на туристичне обслуговування.

За умовами договору відповідач - ТОВ «Турбаза ЛТД» мав надати позивачу комплекс туристичних послуг, а позивач зобов`язувалась їх прийняти та оплатити.

Згідно з умовами туру та замовлення, турпродуктом була подорож - автобусний тур з датою відправлення 03.03.2018 року - прибуття 09.03.2018 року, загальна вартість замовлення 15 629,28 грн.

Відповідно до замовлення, позивач мала перебувати на території Франції ІНФОРМАЦІЯ_1 року , тобто в день свого народження.

Як зазначає позивач, вона виконала покладені на неї обов`язки та сплатила вартість туристичних послуг в розмірі 15 629,28 грн.

Для здійснення подорожі позивач додатково придбала квиток до м.Львів вартістю 487,61 грн.

Позивач зазначила, що представник ТОВ «Турбаза ЛТД» усно повідомив, що документів, які має позивач, достатньо для перетину кордону та здійснення поїздки, хоча на той момент позивач не мала дійсної візи для перетину кордону та її паспорт не був біометричним.

Позивач зазначає, що вона неодноразово була в закордонних подорожах та заздалегідь отримувала відповідні візи, а тому якби представник ТОВ «Турбаза ЛТД» повідомив що її документів не достатньо для здійснення подорожі, вона мала достатньо часу для оформлення відповідної візи, а якби часу було замало для вчинення таких дій, то вона б відмовилась від здійснення подорожі.

Як зазначає позивач, відповідачем - ТОВ «Турбаза ЛТД» в порушення положень п.п.3.1.4, 3.1.5, 3.1.6 Договору не було належним чином перевірено документи позивача на відповідність вимогам туру, наслідком чого стала відмова у здійсненні перетину кордону Республіки Польща так як у позивача була відсутня дійсна віза або документ на перебування.

У зв`язку з відмовою в перетині кордону позивач вимушена була повернутись до м.Львів, придбавши квиток на автобус Новосілки-Львів вартістю 53,00 грн., а звідти до м.Києва, придбавши квиток Львів-Київ вартістю 283,52 грн..

А тому загальна сума матеріальної шкоди, спричиненої позивачу неналежним виконанням зобов`язань за договором становить 8 638,77 грн. (15 629,28 грн./2 = 7 814,64 грн. вартість туру + 53,00 грн. квиток + 487,61 грн. вартість квитка + 283, 52 грн. вартість квитка).

Також позивач зазначає, що їй була спричинена моральна шкода, так як вона все своє свідоме життя мріяла про святкування дня народження в Парижі, проте через неналежне виконання ТОВ «Турбаза ЛТД» власних зобов`язань за договором подорож не відбулась та позивач оцінила моральну шкоду в розмірі 140 000,00 грн.

Позивач зазначає, що на підставі положень статей 901, 902, 1190 ЦК України статей 32, ч.12 ст.20 Закону України «Про туризм» відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Недійсність пунктів договору позивач обгрунтовує тим, що вони є несправедливими в силу положень статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

В частині розірвання договору позивач обгрунтовує вимоги тим, що відповідачем ТОВ «Турбаза ЛТД» не було виконано вимоги договору (п.п.3.1.4, 3.1.5, 3.1.6) так як представник не пересвідчився у наявності чинної візи або в наявності у позивача біометричного паспорту та мав повернути позивачу його документи та відмовити у наданні Турпродукту, або ж повідомити позивача про необхідність отримання візи або ж біометричного паспорту, чого відповідач не зробив, а тому на підставі положень статті 610, 611 ЦК України договір має бути розірваний в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити.

В судовому засіданні представник ТОВ «Турбаза ЛТД» заперечив проти задоволення позовних вимог на тій підставі, що при підписанні Договору позивач підписала «Розписку туриста - власника біометричного паспорту», а відповідач забезпечив позивачу надання туристичних послуг. До укладення Договору позивачу була надана вся необхідна інформація згідно з положеннями статей 16 та 19-1 Закону України «Про туризм», а підписавши Договір позивач підтвердила, що вона отримала зазначену інформацію та зрозуміла її. Позивач надала ТОВ «Турбаза ЛТД» неповну та недостовірну інформацію та в подальшому не забезпечила наявність у неї оригіналів документів, необхідних для виїзду з України та в`їзду в усі країни по програмі туру - візи або біометричного паспорту, оскільки з дня підписання договору до дати виїзду було достатньо для такого оформлення. Внаслідок своїх дій, 03.03.2018 року при перетині кордону позивачу було відмовлено у в`їзді до Республіки Польща. Представник зазначив, що з копії паспорту позивача вбачається, що вона неодноразово отримувала візи для перебування у країнах шенгенської зони, а тому її твердження про неосвідченість щодо необхідності отримання візи є недоречними. Позивач у власній заяві лише зазначила дані паспорта (серія та номер), вказавши що він є біометричним, проте сам оригінал паспорта відповідачу не надавався.

Позивач зазначає, що внаслідок скасування поїздки вона зазнала моральних страждань, проте переривання туру позивача відбулось внаслідок її дій, таким чином вина відповідачів у моральних стражданнях позивача відсутня.

Відповідач з доброї волі прийняв рішення про повернення 1023,00 грн., хоча у відповідності до положень п.3.3.9 Договору мав повне право цього не робити.

Так як позивач не обгрунтовує своїх вимог в частині визнання пунктів договору недійсними, неможливо їм надати правову оцінку. Всі умови договору є справедливими та в ньому забезпечено повний баланс договірних прав та обов`язків сторін Договору.

Також відсутні підстави для розірвання договору, оскільки відповідачем належним чином виконані умови договору, що підтверджується замовленнями та Розпискою туриста - власника біометричного паспорта.

Отже, позивачем не надано суду доказів невиконання чи неналежного виконання відповідачами умов Договору, а також завдання їй моральної шкоди, наявності їх вини та причинного зв`язку між їх діями та спричиненою шкодою. Також представник зазначив, що вимоги про визнання недійсними в частині пунктів договору та одночасне його розірвання є взаємовиключними.

Представник ТОВ «Алголь» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність. Зазначив в заяві, що вимоги заперечує в повному обсязі. У запереченнях на позов, які надійшли до суду, представник пояснив, що позивач самостійно зазначила, що вона має біометричний паспорт та підписавши договір підтвердила, що їй було надано весь необхідний обсяг інформації про умови надання туристичних послуг. Позивач, в порушення умов договору надала недостовірну інформацію та не забезпечила наявність оригіналів документів. Всі анкетні дані та документи позивача відповідали умовам туру, оскільки позивач самостійно підписала заяву про наявність біометричного паспорта. Позивач надала ТОВ «Турбаза ЛТД» лише дані біометричного паспорта, проте сам паспорт не надавався. Переривання туру позивача відбулось внаслідок відмови позивачу у в`їзді до Республіки Польща у зв`язку з відсутністю у неї дійсної візи або документу на перебування. А тому моральні страждання позивач зазнала не з вини відповідачів.

Також у відзиві зазначено, що вимоги про визнання пунктів договору недійсними не обґрунтовані, як і не обґрунтовані вимоги про розірвання договору, так як відповідачем виконані в повному обсязі власні зобов`язання за Договором.

У відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторони, яка не з`явилась в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представників сторін, врахувавши заперечення ТОВ «Алголь», суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Стаття 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 902 ЦК України визначає, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, 07.02.2018 року між ТОВ «Турбаза ЛТД», що діє від імені та за дорученням ТзОВ «Алголь» (надалі - Турагент) та Зливко С.В. (далі - Замовник) був укладений Договір №07022018/1 на туристичне обслуговування.

Договір підписаний позивачем, що свідчить про її згоду з умовами визначеними в ньому.

Як визначено п.1.1 Договору, згідно із заявою Замовника на туристичне обслуговування і даним Договором, Турагент за встановлену в договорі плату зобов`язується забезпечити надання Замовнику й особам, що слідують разом із Замовником, комплексу Туристичних послуг (надалі - Турпродукту, Туру), а Замовник зобов`язується на умовах даного Договору прийняти і оплатити їх.

Згідно замовлення №07022018/1 від 07.02.2018 року ОСОБА_1 замовила автобусний тур в Париж, казка Парижу, маршрутом Львів-Вроцлав -Берлін -Париж-Версаль-Прага-Краків-Львів з відправленням 04.03.2018 року та прибуттям 09.03.2018 року.

Вартість туру для двох дорослих становить 10 943,00 грн., гарантований аванс на факультативні програми (2 дорослих) 2 118,00 грн., індивідуальне медичне страхування (2 дорослих) - 196,08 грн., страхування від нещасного випадку (2 дорослих) - 13,20 грн., а всього вартість замовлення становить 13 270,28 грн.

Згідно із замовленням, туристами є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В замовленні зазначено, що у випадку невідбуття туриста в тур застосовуються штрафні санкції в розмірі 100% вартості Замовлення.

07.02.2018 року на виконання умов Договору позивач сплатила 10 270,28 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру.

В цей же день ОСОБА_1 підписала «Розписку туриста - власника біометричного паспорта».

08.02.2018 року позивач сплатила 3 000,00 грн.

09.02.2018 року було внесено зміни до замовлення згідно з яким позивач замовила автобусний тур - дві стихії - Амстердам та Париж, датою відправлення було визначено 03.03.2018 року та дата повернення 09.03.2018 року. Були внесені зміни до переліку міст, які мала відвідати позивач та подорож мала відбутись по наступних містах Львів-Вроцлав-Берлін-Амстердам - Волендам - ЗаансеСхане-Кейкенкоф-Париж-Прага-Львів.

Доплата за тур становила 1 011,00 грн. та доплата за місця в першій половині автобусу - 1 348,00 грн.

19.02.2018 року позивач доплатила 2359,00 грн., що підтверджується копією квитанції.

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається, в договорі зазначено, що ОСОБА_1 , діючи добровільно, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлена з приписами цивільного законодавства що регулюють укладений ними правочин (зокрема з вимогами щодо недійсності правочину), розуміючи правові наслідки укладення цього правочину, керуючись статтями 202-204, 626, 627, 636 ЦК України підписала зазначений договір.

Стаття 19-1 Закону України «Про туризм» передбачає, що будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування.

Інформація про умови надання туристичних послуг, яку туроператор (турагент) поширює до укладення договору на туристичне обслуговування, має доводитися у доступній, наочній формі, бути розбірливою, зрозумілою та містити відомості про:

1) місце надання туристичних послуг, програму туристичного обслуговування;

2) характеристику транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорію;

3) характеристику готелів та інших об`єктів, призначених для надання послуг з тимчасового розміщення, у тому числі місце їх розташування, категорію, строки і порядок оплати готельного обслуговування;

4) види і способи забезпечення харчування під час туристичної подорожі;

5) мінімальну кількість туристів у групі, а також інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи, не пізніше ніж за три дні до початку туристичної подорожі;

6) ціну туристичних послуг.

Туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про:

1) основні вимоги до оформлення в`їзних/виїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на в`їзд/виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі строк їх оформлення;

2) медичні застереження стосовно здійснення туристичної подорожі, зокрема протипоказання через певні захворювання, особливості фізичного стану (фізичні недоліки) і вік туристів, а також умови безпеки туристів у країні (місці) тимчасового перебування;

3) туроператора (турагента), його місцезнаходження, поштові реквізити, контактний телефон, наявність ліцензії на провадження туристичної діяльності та інші відомості відповідно до законодавства про захист прав споживачів;

4) керівника групи та засоби зв`язку з ним у разі здійснення туристичної подорожі за кордон чи перебування за кордоном неповнолітньої та/або малолітньої особи з метою встановлення законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи прямого зв`язку з нею;

5) час та місце проміжних зупинок і транспортних сполучень та категорію місця, яке споживач займатиме в певному виді транспортного засобу;

6) види і тематику екскурсійного обслуговування, порядок здійснення зустрічей і проводів, супроводу туристів;

7) стан навколишнього природного середовища, санітарного та епідеміологічного благополуччя;

8) назву, адресу та контактний телефон представництв туроператора або організації (організацій), уповноваженої туроператором на прийняття скарг і претензій туристів, а також адреси і телефони дипломатичних установ України у країні (місці) тимчасового перебування або місцевих служб, до яких можна звернутися у разі виникнення труднощів під час туристичної подорожі;

9) порядок забезпечення туроператором обов`язкового та/або добровільного страхування туристів, розмір, порядок і умови виплати страхового відшкодування, а також можливість та умови добровільного страхування витрат, пов`язаних з розірванням договору на туристичне обслуговування за ініціативою туриста, страхування майна;

10) розмір фінансового забезпечення туроператора (турагента) на випадок його неплатоспроможності (банкрутства) та кредитну установу, яка надала таке забезпечення

В пункті 2.1 Договору сторони зазначили, що підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що Турагент до укладення цього Договору надав Замовнику у наочній та доступній формі увесь необхідний інформаційний матеріал, який містить необхідні за законодавством України інформацію про умови надання туристичних послуг, в тому числі згідно ст.16, ст.19-1 Закону України «Про туризм», а Замовник отримав та зрозумів його.

Згідно з положеннями п.2.7 Договору, Замовник надає Турагенту анкетні дані та документи туристів, необхідних для здійснення Туру, а Турагент перевіряє їх на предмет їхньої відповідності вимогам програми Туру та у випадку такої відповідності доставляє їх в офіс Туроператора або повертає Замовнику, якщо анкетні дані чи документи Туристів не відповідають вимогам Туру.

Аналогічний обов`язок Турагента передбачений п.3.1.4 Договору.

Крім того, згідно з п.3.1.5 Договору, Турагент зобов`язаний відмовити Замовнику у виконанні Замовлення (наданні Турпродукту) у випадку невідповідності анкетних даних та/або документів туристів вимогам програми Туру.

В судовому засіданні не було встановлено, що документи Замовника були передані на зберігання Турагенту.

Умовами Замовлення не було передбачено надання відповідачем ТОВ «Турбаза ЛТД» послуг з оформлення візи для виїзду за межі України.

В той же час Замовник зобов`язаний, згідно з п.3.2.3 Договору, надати Турагенту повну і достовірну інформацію про туристів, анкетні дані та документи Туристів, необхідні для надання послуг в обсязі та терміни, передбачені даним Договором.

Турагент має право згідно з п.3.3.9 Договору анулювати раніше підтверджене Замовлення та відмовити у наданні замовленого Турпродукту за умови не виконання або неналежного виконання Замовником передбачених Договором зобов`язань Замовника.

Відповідальність Турагента за невиконання (неналежне виконання) Турпродукту перед Замовником виникає після своєчасного отримання Турагентом повної вартості Турпродукту а також всіх анкетних даних та документів Туристів, необхідних для здійснення Туру (п.2.8 Договору).

Для можливості розпочати тур, який розпочинався в м.Львів, позивач 19.02.2018 року придбала квиток на потяг 091 Київ-Львів з датою відправлення з міста Київ 02.03.2018 року та сплатила 487,61 грн.

Підрозділом прикордонної служби в Медиці (Республіка Польща), 03.03.2018 року о 12.25 год. ОСОБА_4 було відмовлено у в`їзді на територію республіки Польща з тієї причини що ОСОБА_4 не має дійсної візи або документу на перебування.

Після отримання відмови в перетині кордону позивач придбала квиток Новосілки-Львів та сплатила 53,00 грн.

03 березня 2018 року позивач придбала квиток на потяг Львів-Київ та сплатила 283,52 грн.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, ОСОБА_1 мала паспорт громадянина України для виїзду за межі України НОМЕР_1, який виданий 08.02.2014 року.

З копії паспорту вбачається, що позивач неодноразово перетинала кордон, в тому числі і в країни шенгенської зони та отримувала відповідні візи.

В судовому засіданні позивач пояснила, що їй не було відомо, що в Україні було запроваджено безвізовий режим з країнами Євросоюзу.

Проте суд критично ставиться до зазначеного позивачем, оскільки є загальновідомим фактом, що починаючи з 11 червня 2017 року громадяни України можуть вільно перетинати міждержавні кордони країн Європейського Союзу без попереднього звернення до посольства для отримання такого дозволу, проте для цього необхідно мати «біометричний паспорт», а у випадку його відсутності мати дійсну візу для відвідування країн Шенгенської зони про що в той час були повідомлення на всіх каналах телебачення та велика кількість статей в друкованих засобах масової інформації.

Позивач в позовній заяві зазначила, що представник ТОВ «Турбаза ЛТД» усно повідомив, що документів, які має позивач достатньо для перетину кордону та здійснення поїздки, хоча на той момент позивач не мала дійсної візи для перетину кордону та її паспорт не був біометричним.

Проте суду не надано доказів на підтвердження зазначеного та позивач в судове засідання не викликала свідком відповідного працівника ТОВ «Турбаза ЛТД».

Отже, в судовому засіданні суду не надано доказів, що відповідачем не виконані належним чином обов`язки щодо надання інформації.

В той же час суд вважає, що підписавши заяву власника біометричного паспорта, позивач підтвердила його наявність у неї.

Крім того, Головним управлінням Депржспоживслужби в м.Києві на підставі скарг ОСОБА_1 було проведено перевірку у відповідача, проте порушень не виявлено.

Позивач у позовних вимогах просила визнати недійсними наступні пункти Договору:

-Замовник має право (п.3.4.5 Договору) - вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги за умови дотримання Туристами вимог п.4 у випадку невиконання умов цього Договору з боку Турагента; (п.3.4.6 Договору) - на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок відмови Туагента від виконання цього Договору або розірвання цього Договору крім випадку, коли це було з вини Замовника . При цьому сума відшкодування збитків Замовника обмежується вартістю сплаченої Замовником вартості Турпродукту.

-Турагент несе відповідальність за ненадання Замовнику з вини Турагента замовлених і сплачених послуг в кількості, якості і на умовах, передбачених даним Договором, у формі грошової компенсації в розмірі, що не перевищує сплачену Замовником вартість послуг. Якість послуг, що надаються, визначається законодавчими актами, нормами і стандартами країни відвідання і підприємств, установ, що їх надають. Турагент відповідає за виконання прийнятих на себе зобов`язань тільки за умови виконання Замовником вимог Договору (п.5.2 Договору).

-Пунктом 5.9 Договору передбачено випадки в яких Турагент не несе відповідальність (вказаний пункт позивач просить визнати недійсним в повному обсязі), зокрема передбачено, що за анулювання Замовлення та не надання Турпродукту у разі виникнення негативних наслідків з причини надання Замовником недостовірних, недійсних, неправильно оформлених та/або підроблених даних або документів Туристів; за будь-які додаткові витрати Туристів, в тому числі самостійно придбані (замовлені) Туристами і не передбачені даним Договором послуги, та не відшкодовує витрати Туристів , пов`язані із придбанням, замовленням чи споживанням.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає в частині 1 що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частина 3 статті 18 Закону визначає, які умови договору є несправедливими.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним (ч.4 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Позивач в позовній заяві не обгрунтувала в чому зазначені позивачем умови договору несправедливі.

Не встановлено і в судовому засіданні що в тій частині, в якій просить визнати недійсними пункти договору позивач, вони є несправедливими, так як в договорі забезпечено повний баланс договірних прав та обов`язків сторін Договору.

Крім того позивач просила розірвати Договір.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В той же час стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з положеннями статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Умовами договору не передбачено розірвання договору внаслідок невиконання однією із сторін, в даному випадку ТОВ «Турбаза ЛТД» своїх зобов`язань за договором та в судовому засіданні не встановлено невиконання відповідачем умов договору, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Стаття 20 Закону України «Про туризм» визначає, щоякість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".

Крім того, частина 1 статті 32 Закону України «Про туризм» передбачає, що за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.

Стаття 20 Закону України «Про туризм» передбачає, що Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо:

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь;

невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Пункт 2.10 Договору передбачає, що повернення коштів Турагентом здійснюється у випадках, передбачених цим Договором, додатками до нього, чинним законодавством України, на підставі письмового звернення Замовника протягом 15 (десяти) (як зазначено в договорі) календарних днів від дати отримання Турагентом всіх необхідних для такого повернення документів від замовника.

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п.5.1 Договору)

13 березня 2018 року позивач зверталась до ТОВ «Турбаза ЛТД» із заявою в якій просила повернути затрачені кошти на проїзд Київ-Львів та у зворотньому напрямку, кошти за невикористані туристичні послуги в сумі 7 814,64 грн.

На вказану претензію ТОВ «Турбаза ЛТД» повідомило про часткове задоволення претензії, а саме: 1023,00 грн. за факультативні послуги. Та зазначено, що так як позивач не повідомила про відсутність біометричного паспорту, у відповідності до п.5.9 Договору, вони не можуть нести відповідальність за відмову в перетині кордону.

Крім того, з цих же підстав відмовлено в компенсації переїзду Київ-Львів та в зворотньому напрямку.

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що в зв`язку з необережними діями позивача не відбулась поїздка, судом не встановлено підстав для визнання пунктів договору недійсними та розірвання договору з підстав, визначених позивачем, відсутні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Турбаза ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Алголь» про визнання договору недійсним, розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди- в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 липня 2019 року

Суддя: Н.Г.Притула