№ провадження 2/646/46/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

за участю: секретаря Сімоненко К.Ю.

представника позивача Гольченко К. ОСОБА_1 .

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , третя особа житлово-комунальний кооператив «Вчений», про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої види,

встановив:

Позивач КП «Харківські теплові мережі» в особі свого представника звернулося до суду з позовом, який в подальшому неодноразово уточнювався, і відповідно до останньої редакції від 27.10.2017 просить стягнути з ОСОБА_2 за період 01.05.2010 по 31.03.2015 заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 15951,11 грн., 3% річних в сумі 518,40 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4867,03 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги». За період з 01.05.2010 по 31.03.2015 відповідач не в повному обсязі сплачувала вартість наданих послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 15951,11 грн.

28.03.2017 відповідач подала до суду свої заперечення на позов, в яких просила відмовити у позові в повному обсязі. Відповідач зазначила, що протягом багатьох років позивачем надаються послуги неналежної якості, що підтверджується відповідними актами. Вважає посилання позивача на недостатність потужності радіаторів, наявність дерев`яних балконних дверей та вікон, що не змінювалися з початку будівництва будинку, намаганнями перекласти відповідальність на неї. Зауважує, що додатково встановила 12 секцій радіаторів, за власний рахунок здійснила капітальний ремонт системи опалення, проте до підвищення температури у квартирі це не призвело.

Крім того, відповідачем подано клопотання про застосування строку позовної давності до вимог КП «Харківські теплові мережі».

ОСОБА_2 подала додаткові заперечення, в яких вважала позовні вимоги таким, що не підлягають задоволенню, оскільки до розгляду справи не залучено ОСОБА_4 , який був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , і на якого нараховувалася сума боргу з комунальних послуг за 2013-2015 роки. Крім того, позивачем при розрахунку суми боргу не було враховано суми субсидії, яка надавалася їй у 2015-2016 роках, що на думку відповідача, свідчить про недоведеність суми боргу, розміру 3% річних та інфляційних втрат; позивач звернувся з позовними вимогами за межами строків позовної давності.

Представником позивача КП «Харківські теплові мережі» подано пояснення до позову, відповідно до яких обов`язок відповідача по сплаті комунальних послуг по теплопостачанню передбачена ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.11 ЦК України, ст.ст.68, 162 ЖК України, Правилами користування приміщеннями жилих будинків та гуртожитків, затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 №572, п.18 Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої види та водовідведенню, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 №630. Квартира АДРЕСА_2 будинку АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_2 , тому відповідно до ст.322 ЦК України вона зобов`язана утримувати належне їй майно. Також зазначила, що причиною невідповідності температури повітря в квартирі відповідачки нормативній є зроблене в квартирі перепланування: з чотирьохкімнатної квартира перероблена в двокімнатну шляхом знесення перегородок між кімнатами, що призвело до збільшення кутової кімнати, внаслідок чого виникла необхідність більше витрачати теплової енергії на підігрів. В квартирі зроблено реконструкцію системи опалення: змінені всі опалювальні прибори, підводи до них, стояки опалення, передбачені проектом, змінені на стояки з екопласту, при цьому діаметр стояків звужено з 1 до Ѕ та знаходяться вони в штробі в стені, тобто тепловіддача від цих стояків в квартирі відсутні, наслідком чого є зниження температури повітря. Тем не менш, при відсутності вини позивач все одно коректував нарахування за надані послуги.

Відповідно до договору від 02.10.2009, укладеного між позивачем та ЖСК «Вчений» про розмежування обов`язків між теплопостачальною організацією та балансоутримувачем жилого будинку, відповідальність за якість теплопостачання приміщень покладено на ЖСК «Вчений». Точкою поділу зовнішніх та внутрішніх комунікацій для тепломереж є вентиль або трійник біля будинку.

У поясненнях представника КП «Харківські теплові мережі», поданих до суду 16.05.2018, викладено аналогічні пояснення. Додатково зазначено, що заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 була подана позивачем до Червонозаводського районного суду м.Харкова 05.08.2015. 25.12.2015 судом було скасовано судовий наказ, виданий за зазначеною заявою. Належна до стягнення сума з урахуванням індексу інфляції розраховується на момент пред`явлення позову. Інфляційні втрати та три проценти річних нараховано підприємством з урахуванням правил загальної позовної давності.

Ухвалою судді від 15.12.2016 провадження у справі відкрито.

28.03.2017 відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 27.10.2017 представником відповідача заявлено клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Житлово-будівельний кооператив «Вчений».

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.10.2017 клопотання про залучення третьої особи задоволено, до участі у справі залучено Житлово-будівельний кооператив «Вчений» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача до судового засідання не з`явилася, про розгляд справи були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Представник третьої особи Житлово-будівельний кооператив «Вчений» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином та своєчасно.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25.12.2015 було скасовано судовий наказ, виданий 25 серпня 2015 року за заявою КП «Харківські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з опалення та гарячу воду в розмірі 18757,49 грн.

Відповідно до відомості нарахувань та сплат за теплову енергію з врахуванням періоду платежу споживача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 за період травень 2010 року березень 2015 року складає 15951,11 грн.(а.с.78-81).

Відповідно до відомості нарахувань інфляційних втрат та 3% річних за період з листопада 2013 року по жовтень 2016 року ОСОБА_2 нараховано інфляційні втрати в сумі 4867,03 грн. та 3% річних в сумі 518,40 грн. (а.с.8).

Наявність заборгованості ОСОБА_2 за послуги з теплопостачання також підтверджується рахунками за травень 2010 року, вересень 2011 року, квітень 2012 року, січень 2013 року, січень 2014 року, січень 2015 року(а.с.64). З рахунків вбачається, що оплата за послуги здійснювалася частково, борг споживача постійно збільшувався.

Відповідно до акту обстеження системи теплоспоживання жилого приміщення від 28.01.2010 встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перепланована. В кутовій кімнаті, щодо якої заявлено претензії , температура повітря 15 градусів. В кімнаті три вікна 1 металопластикове, 2 дерев`яні, утеплені. Опалювальні прилади біметалічні. Стояки та опалювані прилади прогріті нерівномірно. Причинами низької температури в квартирі є розрегуліровка системи опалення та самовільний демонтаж опалювальних приладів в приміщенні контори ЖСК, що знаходиться під квартирою відповідача (а.с.40).

Актом-претензією №178/002468 від 15.12.2010 (а.с.89) встановлено відхилення наданих позивачем послуг з центрального опалення за період нарахування заборгованості, що є предметом розгляду спору, тому враховується судом. При цьому суд зауважує, що відповідно до відомості нарахувань та сплат за теплову енергію в грудні 2010 року споживачу ОСОБА_2 було зроблено корегування (перерахунок) нарахувань з урахуванням невідповідності наданих позивачем послуг передбаченим законодавством нормам.

07.02.2011 позивач звернулася з заявою про невідповідність в її квартирі температури повітря нижній межі санітарних норм (а.с.59).

Відповідно до акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/2016 від 09.02.2011 (а.с.65-66), проведеного за зверненням мешканця кв. АДРЕСА_1 встановлено, що система опалення однотрубна з верхньою подачею теплоносія. Житловий будинок та всі інженерні мережі знаходяться на балансі та експлуатуються ЖСК «Вчений». КП «Харківські теплові мережі» подає теплоносій відповідно температурному графіку та режимній карті роботи тепловводів. При дослідженні квартири встановлено: в квартирі здійснено перепланування, прибрані міжкімнатні перегородки, що призвело до збільшення кутової площі квартири та необхідністю більших витрат теплової енергії на її підігрів. Стояки і опалювальні прилади замінені, від замірів температури в приміщенні мешканці відмовилися, оскільки у них тепло. Стояки опалення замінені на стояки з екопласту та закриті в стіні. В приміщенні контори ЖСК «Вчений», що розташовано на 2-му поверсі під квартирою відповідача, в 2009 році було здійснено демонтаж всіх опалювальних приладів, що призвело до порушення теплового балансу на верхньому поверсі в квартирі №5. Надано приписи ЖСК «Вчений».

Листом КП «Харківські теплові мережі» №47/41 від 11.02.2011 відповідача повідомлено, що параметри теплоносія на вводі в будинок відповідають режимній карті роботи теплових вводів та температурному графіку. При дослідженні квартири встановлено, що квартира реконструйована з 4-кімнатної в 2-кімнатну, знесені перегородки між кімнатами, що призвело до збільшення кутової кімнати та необхідності більше витрачати теплової енергії на підігрів, оскільки температура в кутових кімнатах передбачена не нижче +20о С. Стояки та опалювальні прилади в квартирі замінено при виконанні ремонтних робіт на нові, при цьому стояки, передбачені проектом, замінені на стояки з екопласту та знаходяться в штробі в стіні, тобто тепловіддача від цих стояків в квартирі відсутня, наслідком чого є зниження температури повітря. Також зазначено, що в приміщенні контори ЖСК «Вчений», що розташовано на 2-му поверсі під квартирою відповідача, в міжопалювальний сезон в 2009 році було здійснено демонтаж всіх опалювальних приладів, що також призводить до порушення теплового балансу в квартирі. Правлінню ЖСК «Вчений» в акті №178/1917 від 15.12.2010 було надано припис про поновлення опалювальних приладів в 2-тиждневий період, який виконано не було. Голові ЖСК повторно видано припис на поновлення опалювальних приладів.

З договору про розмежування обов`язків між теплопостачальною організацією та балансоутримувачем жилого будинку від 02.10.2009, укладеного між позивачем та ЖСК «Вчений», вбачається, що при виявленні самовільного переобладнання споживачами внутриквартирних систем теплоспоживання застосовувати заходи по спонуканню до поновлення систем відповідно до проекту, і іншому випадку відповідальність за якість теплопостачання приміщень покладено на ЖСК «Вчений» (п.3.6, п.3.7 договору) (а.с.55-57).

Актами на а.с.69-75 підтверджується підключення будинку АДРЕСА_3 набережній до джерела теплової енергії протягом опалювальних періодів 2009-2015 років та відключення споживача по закінченню опалювальних періодів, що надає суду можливість зробити висновок про виконання позивачем своїх обов`язків щодо надання послуг з центрального теплопостачання.

З актів-претензій з приводу якості надання послуг опалення та(або) гарячого водопостачання №10051 від 06.01.2009 (а.с.36), №178/001051 від 06.01.2008 (а.с.37), №178/001915 від 28.01.2010 (а.с.41), №178/001999 від 16.02.2010 (а.с.38), акт-претензія №178/004689 від 06.01.2016 вбачається надання послуг з центрального опалення неналежної якості, проте суд не бере до уваги у якості доказів надані акти. Ці акти не стосуються періоду, за який пред`явлено позовні вимоги, тому відхиляються судом як неналежні відповідно до ст.77 ЦПК України.

Крім того, суд не бере до уваги акт обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/1520 від 16.01.2016 (а.с.44), відповідь №10 від 19.01.2016 начальника Червонозаводської філії КП «ХТМ» (а.с.45), копію чеку від 17.12.2016 щодо купівлі радіаторів у кількості 12 штук на суму 2543,76 грн. (а.с.46), як такі, що не стосуються періоду, за який пред`явлено позовні вимоги, а тому відхиляються як неналежні.

Відповідно до рішення виконкому Харківської міської ради від 23.12.1998 №1407 позивач КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м.Харкова.

Відповідач зазначає, що до розгляду справи не було залучено ОСОБА_4 , який був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , і на якого нараховувалася сума боргу з комунальних послуг за 2013-2015 роки, проте доказів на підтвердження реєстрації ОСОБА_5 не надає.

Крім того, ч.1 ст. 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже позивач має право визначати коло відповідачів у разі солідарного обов`язку боржників, а предявлення вимог до одного з боржників відповідає нормам закону і не може бути підставою для відмови у позові.

Ч.2, ч.3 ст. 162 ЖК УРСР передбачає, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

На момент виникнення спірних правовідносин основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулювалися Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 року, тому для вирішення спору суд застосовує положення саме цього закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 року до житлово-комунальних послуг відносяться зокрема комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 року споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому відповідно до п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 року споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

П.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 року покладає на споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

П. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до п.6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води у разі водовідведення, в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою КМУ від 17.02.2010 №151, встановлено, що температура повітря в житлових приміщеннях за умови їх утеплення споживачем відповідає діючим нормам та правилам, якщо вона не нижче +18о С (в кутових (наріжних) кімнатах +20о С).

Не дивлячись на те, що позивачем як надавачем послуг встановлено недостатність утеплення споживачем квартири та невжиття балансоутримувачем (третя особа) заходів до утеплення місць загального користування будинку, зокрема приміщення контори ЖСК «Вчений», позивачем було зроблено перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого опалення за грудень 2010 року, січень 2011 року, квітень 2011 року, що підтверджується відомості нарахувань та сплат за теплову енергію з врахуванням періоду платежу споживача ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає аргумент щодо надання позивачем послуг неналежної якості таким, що не відповідає встановленим обставинам. Так актом обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/2016 від 09.02.2011 встановлено, що КТ «ХТМ» подає теплоносій відповідно температурному графіку та режимній карті роботи тепловводів, а порушення теплового балансу в квартирі відповідача сталося з причин, що не залежать від надавача послуг. Тому вимоги КП «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за період з 01.05.2010 по 31.03.2015 є законними та обґрунтованими, а несплата відповідачем коштів за надані послуги порушує право КП «Харківські теплові мережі» на отримання оплати за надані послуги.

Суд не бере до уваги аргумент відповідача щодо неврахування позивачем при розрахунку суми боргу субсидії, яка надавалася їй у 2015-2016 роках, як такий що не підтверджено доказами.

Відповідачем у справі заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01.01.2010 по 18.11.2013.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З ч.2 ст.264 ЦК України вбачається, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

За змістом частини другої статті 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом пред`явлення позову (заяви) матиме місце у разі не будь-якого подання позову (заяви), а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону.

Днем подання позову (заяви) слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається заява (а в разі подання її безпосередньо до суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

З реєстру заяв про видачу судового наказу вбачається, що заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 18757,49 грн. подано до канцелярії суду 04.08.2015 (а.с.67).

Відповідно до вимог ч.3 ст.118 ЦПК України в редакції, що діяла на час подання заяви про видачу судового наказу, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу (в тому числі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості) може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

З копії ухвали суду про скасування судового наказу від 25.12.2015 у справі №646/7562/14-ц вбачається, що внаслідок розгляду заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за послуги з опалення та гарячу воду судом 25.08.2015 було видано судовий наказ, що свідчить про подання КП «Харківські теплові мережі» заяви з додержанням вимог процесуального закону.

Отже з поданням позивачем 04.08.2015 заяви про видачу судового наказу позовна давність перервалася та рахується саме з цієї дати, а тому поза межами строків позовної давності заявлено позовні вимоги за період з 01.05.2010 по 03.08.2012.

Інфляційні втрати та 3% річних нараховані на заборгованість, яка утворилась в межах позовної давності з листопада 2013 року по жовтень 2016 року, тому позовна давність по цих вимогах не спливла, а підстави для відмови у їх задоволенні в зв`язку з пропуском строків позовної давності необґрунтовані.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період 04.08.2012 по 31.03.2015 в сумі 9569,82 грн., та в повному обсязі вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 518,40 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4867,03 грн. за період листопад 2013 року грудень 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявленої нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках .

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідач у справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю II групи (підтверджується довідкою МПМСК №650183 від 07.08.2013), судовий збір компенсується позивачу за рахунок держави пропорційно частині задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 04.08.2012 по 31.03.2015 в сумі 9569,82 (девять тисяч пятсот шістдесят девять) грн., 3% річних в сумі 518,40 (пятсот вісімнадцять) грн. та інфляційні втрати у розмірі 4867,03 (чотири тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. за період листопад 2013 року грудень 2015 року.

Відмовити комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» в позові в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2010 по 03.08.2012 в сумі 6381,29 грн.

Судовий збір в розмірі 880,50 грн. компенсувати комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: 61037, м.Харків, вулиця Мефодіївська, 11, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31557119.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа: житлово-комунальний кооператив «Вчений», адреса: 61125, м.Харків, Гімназійна набережна, 22, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23008257.

Повний текст рішення складено 13 червня 2019 року.

Суддя: В.А.Єжов