Єдиний номер справи 486/1902/18
Провадження 22-ц812/1160/19 Головуючий по 1 інстанції Далматова Г.А.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Коломієць В.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Гавор В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 травня 2019р.

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановила:

У грудні 2018р. ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 вересня 2017р. з нього на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу).

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018р. з нього на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу).

Посилаючись на зміну матеріального становища, а також на те, що діти внаслідок судових рішень про стягнення аліментів будуть в нерівних матеріальних умовах, позивач просив зменшити розмір аліментів на доньку до 1/6 частки заробітку (доходу).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 травня 2019р. позов задоволено частково. Постановлено зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуті з ј до 1/5 частки заробітку (доходу).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст.8 Закону «Про охорону дитинства», ст.182 СК кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За правилами ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014р. по справі №143цс13 при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК).

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, з 04 березня 2017р. ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 листопада 2018р.

Від даного шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення шлюбу проживає з матір`ю.

ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи з дитинства безстроково, з 06 вересня 2017р. по 11 липня 2020р. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу).

За станом здоров`я ОСОБА_1 є працездатним, працює слюсарем-ремонтником у ВП «Южноукраїнська атомна електрична станція» НАЕК «Енергоатом».

З травня 2018р. по жовтень 2018р. за місцем роботи ОСОБА_1 нараховано загалом 68918,58 грн. заробітної плати.

29 січня 2019р. ОСОБА_2 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), яку ухвалою суду від 19 квітня 2019р. було повернуто заявнику.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на своє утримання було відкрито суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 06 травня 2019р., а рішення по суті спору, яким були стягнуті аліменти в розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) постановлено 04 червня 2019р.

За таких обставин, а саме зміни матеріального стану платника аліментів, суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав, передбачених ст.192 СК для зменшення розміру аліментів.

В той же час суд не врахував, що визначений ним розмір стягнення аліментів не буде сприяти належному забезпеченню обох малолітніх дітей позивача, а також наявність між сторонами спору щодо інших аліментних платежів, а тому розмір стягнення підлягає зменшенню з 1/5 до 1/6 частки.

Також суд помилково зазначив в резолютивній частині дату судового наказу, який підлягає відкликанню, а саме 19 грудня 20218р. замість 01 вересня 2017р.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в частині розміру аліментів та дати судового наказу, який підлягає відкликанню в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає зміні.

В той же час відсутні підстави, передбачені п.7 ч.3 ст.376 ЦПК для скасування рішення, тому що за правилами ст.ст.19,274 цього ж Кодексу спори про стягнення аліментів, до яких відноситься і дана справа, можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження. У зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалення рішення на користь позивача є підставою (ст.141 ЦПК) для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення в частині розміру аліментів і дати судового наказу змінити зменшивши їх розмір до 1/6 частки, зазначивши дату судового наказу, який підлягає відкликанню - 01 вересня 2017р. та про задоволення позову у повному обсязі.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок державного бюджету 1762 грн. судового збору сплачений 22 грудня 2018р. та 05 червня 2019р. за квитанціями відповідно №7, №6 у зв`язку з розглядом справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 10 липня 2019р.

Головуючий: Судді: