Справа № 454/2037/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 жовтня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в:

В Сокальський районний суд з позовом звернулася ОСОБА_1 та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником вищевказаного житлового будину. Відповідач являється її племінником, однак із 2011 року не проживає за вказаною адресою оскільки реєстрація його в будинку позивачки була за здійснена на прохання сестри з метою виготовлення документів, тому відповідач там ніколи не проживав, добровільно знятися з реєстрації не бажає. З метою захисту своїх прав та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач не прибула, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин та зі згоди позивача, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно оглянутої в судовому засіданні договору дарування житлового будинку і земельної ділянки від 08.07.2011р. встановлено, що ОСОБА_1 прийняла у власність житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку у АДРЕСА_1 .

Із копії будинкової книги для прописки громадян, вбачається що у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2

23.07.2019р. комісією у складі Опільської сільської ради було складено акт №239 про обстеження будинку ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 та було встановлено, що її племінник - ОСОБА_2 зареєстрований але фактично не проживає із 2011 року у вказаному будинку.

Відповідно ст. 383 Цивільного Кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в будинку позивача не досягалось, співвласником житла він не являється, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача.

Так у ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. № 1382-ІУ зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Керуючись ст. ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, ст.391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського Апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина