КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року

справа 753/11003/13-ц

провадження № 22-ц/824/6349/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року в складі судді Мицик Ю. С. в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про припинення правовідношення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у якій просив переглянути рішення Дарницького районного суду від 26 листопада 2013 року та відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про припинення правовідношення.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відмова суду у прийнятті заяви, оформленої відповідним чином, є порушенням права на судовий захист, передбаченого ст. 64 Конституції України. Зазначає, що право на судовий захист є однією із найбільш головних цінностей держави.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, представника позивача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подана з порушенням трирічного строку для її подання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України, редакція якої діяла на момент ухвалення рішення, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У ч.1 ст. 362 цього Кодексу зазначено, що заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Зазначені строки є присічними, оскільки глава 4 розділ V ЦПК України, яка регулює, зокрема, провадження у справах про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не містить норм, що передбачають можливість поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Оскільки заявник є стороною в справі, має статус відповідача, то до нього застосовуються положення ч. 2 ст. 362 ЦПК України, редакція якої діяла на момент ухвалення рішення, що передбачають подачу заяви протягом трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2014 року, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» заборгованість у розмірі 82 925,65 грн. та судовий збір в розмірі 830,00 грн. В задоволені зустрічного позову відмовлено.

Тобто, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року набрало законної сили 04 лютого 2014 року.

Отже, для ОСОБА_1 , яка є відповідачем у вказаній справі, тобто є стороною, строк на подачу заяви про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами розпочався з 04.02.2014 року, та закінчився через три роки 04.02.2017 року.

Заява про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами подана лише 07.02.2019 року.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язковість остаточності судового рішення як основи принципу верховенства права ЄСПЛ розглядав неодноразово. У справі «Христов проти України» суд визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка передбачає принцип юридичної визначеності, що є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Оскільки заява про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року подана з пропуском трьох річного строку на її подання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при постановлені ухвали про відмову у відкритті провадження, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 01 липня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді