Справа № 663/961/17
Провадження № 2-др/663/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

03 липня 2019 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М.І.,

секретаря Подляшко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Скадовська заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» в особі Аптеки №1 «Лікарняна аптека» Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацій за невикористану відпустку, спричинену моральну шкоду

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 26.06.2018 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» код ЄДРПОУ №02004060, розташованого за адресою: Херсонська область м. Скадовськ, вул. Сергіївська (Радянська), буд. №20 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 грошову суму в розмірі 41 727,13 грн., яка включає: заборгованість по заробітній платі в сумі 5954,18 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 33704 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 68, 95 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн.; стягнути з Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» код ЄДРПОУ №02004060, розташованого за адресою: Херсонська область м. Скадовськ, вул. Сергіївська (Радянська), буд. №20 на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн. В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що в мотивувальній частині рішення зазначено, що враховуючи позицію представника відповідача, суд погоджується з наведеним представником позивачки в змінах та доповненнях до позовної заяви розрахунком середнього заробітку в зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати з 14.03.2016 року по 13.12.2017 року, що становить 33704 грн. Разом з тим відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Отже, оскільки з відповідача за рішенням суду стягнуто на користь позивачки тільки середній заробіток за період з 14.03.2016 року по 13.12.2017 рік, а не по день постановлення рішення, у судовому рішення не врахований період з 14.12.2017 року по 26.06.2018 року, тобто не було ухвалено відповідне рішення стосовно цього періоду, вважає, що суд на підставі ст.270 ЦПК України має право ухвалити додаткове рішення.

Представник заявника, заявник в судове засідання з`явились, заяву підтримали з викладених у ній підстав, просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти ухвалення додаткового рішення заперечувала, посилаючись на те, що судом ухвалено рішення від 26.06.2018 року відповідно до заявлених позовних вимог, а відтак відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення

З рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 26.06.2018 року вбачається, що позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 , грошову суму в розмірі 41 727,13 грн., яка включає у тому числі середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 33704 грн. з 14.03.2016 року по 13.12.2017 року. Тобто, судом було ухвалено рішення щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у разі незгоди з яким позивач має право звернутися з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ст.270 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення понесені заявником судові витрати відшкодуванню не підлягають на підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» в особі Аптеки №1 «Лікарняна аптека» Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацій за невикористану відпустку, спричинену моральну шкоду відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.І. Клімченко