Справа № 184/305/16-ц
Номер провадження 2/184/25/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Малашиної Ю.Б., за участю секретаря Попівніч Н.І., представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Шаврової Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

08.02.2016 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі по тексту - КБ «Приватбанк», Банк, позивач) звернувся до суду позовом до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 27445,18 грн. за кредитним договором №б/н 19.09.2012 р.

12.03.2016 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області винесено заочне рішення щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.09.2012 року в розмірі 27 445,18 грн. та видано виконавчий лист, за яким Покровським МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області за період з 14.09.2016 р. по 20.08.2018 р. проведено утримання з пенсії боржника ОСОБА_3 заборгованості в сумі 5694,30 грн. та виконавчого збору в сумі 527,96 грн.

18.07.2018 року ухвалою суду заочне рішення Орджонікідзевського міського суду від 12.03.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасоване.

Справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 22.10.2018 р. за результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначена справа прийнята до провадження суддею Малашиною Ю.Б.

У заявах по суті справи, з урахуванням уточнень від 20.08.2018 р., Банк посилається на те, що 19.09.2012 року ОСОБА_3 стала клієнтом КБ «Приватбанк» шляхом проходження ідентифікації та ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг в КБ «Пприватбанк», внаслідок чого отримала кредитну картку «Універсальна». 01.06.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідачка отримала кредит у розмірі 9000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов договору ОСОБА_3 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому за кредитним договором № б/н, станом на 27.07.2018 року, утворилась заборгованість у розмірі 222427,59 грн., що складається з наступного: 18319,38 грн. заборгованість за кредитом, 193040,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 10567,98 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з неї судовий збір.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що з 21.05.2018 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Відповідачка в порядку ст. 178 ЦПК України подала до заяви по суті справи, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, зазначивши, що заочним рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12.03.2016 року був задоволений цивільний позов ПАТ КБ « Приватбанк» до неї про стягнення заборгованості. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 року вказане заочне рішення було скасовано, і справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Під час знаходження вказаної справі в Орджонікідзевському міському суді Дніпропетровської області позивач звернувся до суду ще з однім позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на підставі того ж самого нібито укладеного 19.09.2012 року кредитного договору , і просив стягнути ще додатково 115 971,22 грн. заборгованості, яку позивач нарахував після ухвалення судом вказаного вище відповідного рішення. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 року вказаний другий позов був залишений без розгляду, оскільки в провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області вже перебуває дана справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З вказаним позовом відповідачка не згодна, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки вона не укладала з позивачем кредитного договору у розумінні діючого законодавства. Копія Умов та Правил надання банківських послуг, на яку посилається позивач, не містить її підпису, Банком не доведено, що саме з наданими до позову Умовами та Правилами була ознайомлена відповідачка. Окрім Анкети - заяви про надання кредитної картки з лімітом у розмірі 4 тис. грн., вона не підписувала жодного документу, і банк не узгоджував з нею умов кредитування. Навіть пам`ятка клієнта (відривна частина анкети, що повинна залишається у клієнта) їй не була надана Банком.

Заява - Анкета про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що надана Банком, не містить ознак узгодження в письмовій формі істотних умов кредитного договору.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та в заявах по суті справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків щодо фактичних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, між КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н у спосіб подання письмової згоди Відповідача на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно анкети заяви від 19.09.2012 р. відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку - кредитку «Універсальна» та погодився, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ОСОБА_3 та банком Договір про надання банківських послуг. ОСОБА_3 ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua. Відповідач зобов`язувалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на зазначеному сайті Приватбанку. Крім того, у анкеті заяві міститься відмітка Банку про те, що ОСОБА_3 під час відкриття рахунків і випуску платіжних карток 19.09.2012 пройшла ідентифікацію клієнта. (т.1, а/с.6).

Відповідно до довідки Банку від 26.07.2018 р. №30.1.0.0/2-20160202/1427 клієнт ОСОБА_3 згідно кредитного договору б/н від 19.09.2012 року отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 04.2017 року (т.1, а/с 111).

Відповідно до довідки від 06.03.2018 р. про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти щодо клієнта ОСОБА_3 (картрахунок НОМЕР_2 від 01.06.13) старт карткового рахунку відбувся 01.06.2013, того ж дня встановлено кредитний ліміт у розмірі 5513,05 грн., який був збільшений 13.12.2013 р. до 9000,00 грн., зі строком дії кредитної картки 04/17 (т.1, а/с 85).

Згідно виписки по картці № НОМЕР_3 проводився рух коштів як шляхом зняття коштів з картки, так і поповнення картки за період: 19.09.2012 р. 30.05.2013 р., при чому на кінець вказаного періоду рахується заборгованість у сумі 5513,05. Зазначена заборгованість була перенесена на рахунок № НОМЕР_4 , старт якого відбувся 01.06.2013р., по якій здійснювалось як зняття коштів, так і поповнення до 03.07.2018 р.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.09.2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_3 станом на 27.07.2018 року (т.1, а.с.145):

?тіло кредиту становить 18319,38 гривень (колонка №5 «Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту));

?залишок заборгованості за відсотками (колонка №12 «Загальний залишок заборгованості за відсотками» - 193040,23 грн.;

?нарахована пеня 0 грн.;

?заборгованість по судовим штрафам 11067,98 грн.;

?разом - 222427,59 грн.

На підтвердження позовних вимог банком надано Тарифи по престижним катам Visa (а/с 7) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а/с 9-32), які не містять підписів сторін договору.

Оцінивши подані до суду докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь яка гарантія, будь яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Таким чином, отримання у кредит грошових коштів відповідачем, на думку суду, підтверджено належними доказами по справі, а саме: анкетою заявою від 19.09.2012 р., довідкою Банку від 26.07.2018 р. №30.1.0.0/2-20160202/1427 про видачу кредитних карток № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , випискою по рахунку, відповідно до якого вбачається те, що остання картка була перевипущена після закінчення дії попередньої в межах кредитного договору б/н від 19.09.2012 р, оскільки 30.05.2013 р. заборгованість у сумі 5513,05 по рахунку № НОМЕР_1 була перенесена на рахунок № НОМЕР_2 , старт якого відбувся 01.06.2013р.; в межах цієї ж суми заборгованості станом на 01.06.2013 був встановлений кредитний ліміт, що підтверджується довідкою Банку від 06.03.2018 р. про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти щодо клієнта ОСОБА_3 ( т.1, а/с 85).

Враховуючи те, що у відповідача в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути кредитні кошти, то позов в частині стягнення фактично отриманих і не повернутих відповідачем кредитних коштів ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Разом із цим, у справі, що розглядається, суд звертає увагу на те, що Тарифи по престижним катам Visa (а/с 7) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а/с 9-32), не містить підпису відповідача.

Надані позивачем Тарифи по престижним катам Visa не містять посилання на вид тарифу («GOLD», «Універсальна GOLD mini»), від узгодження якого залежить базова % ставка в місяць, пільговий період, обов`язків щомісячний платіж, розрахунок пені та штрафу. Більше того, відповідно до вищезазначеної довідки від 06.03.2018 р. про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти щодо клієнта ОСОБА_3 , останній 01.06.2013 р. було видано картку «Універсальна GOLD 180+», тарифи по якій суду не надано. Також не надано жодної інформації про вид картки, що була випущена Банком 19.09.2012 р.

У матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме з вищевказаними Умовами був ознайомлена відповідачка, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили відповідальність при порушенні договірних зобов`язань, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо відповідальності за порушення зобов`язання, не змінювались. У заяві позичальника також відсутні дані про те, з якими саме Умовами був ознайомлений такий учасник справи; позивачем не надано доказів на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником.

Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, не можна вважати складовими частинами укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника.

Відтак, суд вважає, що оскільки Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в Анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати процентів та штрафних санкцій за невиконання договору, то вимоги банку, відповідно до проведеного ним розрахунку, в цій частині задоволенню не підлягають. Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа № 578/132/16-ц, провадження № 61-3836св18).

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявлений позивачем розмір «тіла» кредиту 18319,38 грн. розрахований Банком станом на 27.07.2018 р., тоді як відповідачка отримала картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 04.2017 року (т.1, а/с 111). Враховуючи те, що учасниками справи додатково не було узгоджено термін дії кредитного договору, суд визначає «тіло» кредиту» станом на 30.04.2017 р. (останній день дії кредитної карти згідно довідки Банку) у розмірі 9740,58 грн. відповідно до колонки №5 «Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.09.2012 року (т.1, а.с.145).

Водночас, згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16.

У зв`язку з викладеним та відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК відповідачка зобов`язана сплатити позивачу проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно до ч.1 ст. 1048, ч.2 ст. 1054 ЦК, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості (т.1, а.с.145), відповідачка безперервно не виконує свої зобов`язання за кредитним договором з 30.04.2015 року по 30.04.2017 року (останній день дії картки). Отже, розмір процентів за вказаний період, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи із суми заборгованості у розмірі 9740,58 грн. грн., облікової ставки НБУ та кількості днів прострочення за спірний період становить 3913,03 грн., що розраховується наступним чином:

З 30.04.2015 по 27.08.2015 (ставка НБУ 30 %, кількість днів 120) 960,66грн.,

З 28.08.2015 по 24.09.2015 (ставка НБУ 27 %, кількість днів 28) 201,74 грн.,

З 25.09.2015 по 21.04.2016 (ставка НБУ 22 %, кількість днів 210) 1229,48 грн.,

З 22.04.2016 по 26.05.2016 (ставка НБУ 19 %, кількість днів 35) 176,97 грн.,

З 27.05.2016 по 23.06.2016 (ставка НБУ 18 %, кількість днів 28) 134,12 грн.,

З 24.06.2016 по 28.07.2016 (ставка НБУ 16,5 %, кількість днів 35) 153,68 грн.,

З 29.07.2016 по 15.09.2016 (ставка НБУ 15,5 %, кількість днів 49) 202,12 грн.,

З 16.09.2016 по 27.10.2016 (ставка НБУ 15 %, кількість днів 42) 167,66 грн.,

З 28.10.2016 по 13.04.2017 (ставка НБУ 14 %, кількість днів 168) 627,63 грн.,

З 14.04.2017 по 30.04.2017 (ставка НБУ 13 %, кількість днів 17) 58,97 грн.

Крім того, відповідно до інформаційної довідки Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29.05.2019 року встановлено, що за період з 14.09.2016 р. по 20.08.2018 р. з ОСОБА_3 було утримано заборгованість на користь КБ «ПРИВАТБАНК» за виконавчим листом №184/305/16-ц, 2/184/167/16, виданого 25.02.2019 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області в сумі 5694,30 гривень.

Враховуючи зазначене, загальна заборгованість за наданим кредитом складає: 9740,58 грн. («тіло» кредиту) + 3913,03 грн. (розмір процентів) 5694,30 грн. (розмір утриманої заборгованості) = 7959,31 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 119, 30 грн. (7959,31 грн. х 3336,41 грн. : 222427,59 грн.).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.526,527,530,615,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141,258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.09.1997 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», , рах. № НОМЕР_7 , МФО №305299, розташованого за адресою:01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.09.2012 року в розмірі 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 31 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.09.1997 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», , рах. № НОМЕР_7 , МФО №305299, судовий збір у розмірі 119 гривень 30 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.07.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина