Провадження №22-ц/812/1842/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 478/1162/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу

за позовом

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до

ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Томашевським О.О. 16 серпня 2019 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 16 серпня 2019 року

у с т а н о в и в:

У липні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позову зазначало, що 23 квітня 2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір відповідно до умов якого останній отримав 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 18805 грн. 95 коп., а саме: 3997 грн. 65 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 4554 грн. 61коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7891 грн. 23 грн. - заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання; 990 грн. 75 коп. - заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу; а також штрафи: 500 грн. (фіксована складова) та 871 грн. 71 коп. (процентна складова) .

Посилаючись на викладене, АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 зазначену заборгованість.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2019 року позов частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 3997 грн. 65 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено . Розподілено судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що банк не довів факт узгодження з позичальником усіх умов кредитування, а саме розмір процентів та обсяг відповідальності за порушення кредитних зобов`язань (розмір неустойки). При цьому надана позивачем анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не містить таких умов, а наданий суду цей відомчий документ, який неодноразово змінювався, не є достатньою підставою вважати саме ці умови узгодженими сторонами.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просив змінити рішення суду першої інстанції та додатково стягнути 4 554 грн. 61 коп. простроченого тіла кредиту, посилаючись на те, що суд безпідставно відмовив у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту, як складової заборгованості за зазначеним кредитним договором.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк». У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та зобов`язаний виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

При цьому анкета-заява не містить будь-яких відомостей про розмір кредиту (кредитної лінії), процентної ставки, а також не зазначено про види відповідальності (штрафи, пеня) за порушення умов кредитування.

Позивач надав суду і витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Власноручного підпису позичальника ці витяги не містять.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та Умов надавались відповідачу для ознайомлення та узгодження, а також що саме така редакція цих актів, що постійно змінювалась, діяла на час укладення кредитної угоди.

Роздруківка із сайту позивача, як доказ, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Тому такий доказ не може вважатись достатньою підставою для покладення на позичальника обов`язків, які передбачені цими документами (постанова ВСУ від 11 березня 2015 року, провадження № 6-16цс15).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з листопада 2016 року ОСОБА_1 користувався кредитними коштами. Розмір кредитного ліміту змінювався (а.с.4-6). З листопада 2016 року по листопад 2018 року відповідач вносив платежі різних розмірів без дотримання строків.

Проценти за користування кредитними коштами та неустойка (пеня) за порушення умов кредитування нараховувались відповідачеві відповідно до наданих суду тарифів.

Станом на 21квітня 2019 року банк визначив заборгованість ОСОБА_1 за кредитом в розмірі 18805 грн. 95 коп., а саме: 3997 грн. 65 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 4554 грн. 61коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7891 грн. 23 грн. - заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання; 990 грн. 75 коп. - заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу; а також штрафи: 500 грн. (фіксована складова) та 871 грн. 71 коп. (процентна складова) .

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції виходив з того, що до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини 1 статті 634 ЦК, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування, за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, тобто бути складовою цього договору.

Оскільки відсутні достатні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору (у формі сплати процентів, комісії), а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, банк має можливість вимагати лише фактично отриману та не повернуту суму кредиту, що відповідає вимогам частини 2 статті 530 ЦК.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та відповідає загальним засадам та принципам цивільного судочинства - верховенства права, свободі договору, справедливості, добросовісності та розумності, а також необхідності особливого захисту споживача у кредитних відносинах.

Разом з тим, дійшовши висновку, що стягненню з ОСОБА_1 підлягає тіло кредиту, та спираючись на розрахунок позивача, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що його розмір за цим розрахунком визначається двома складовими - поточною - 3997 грн. 65 коп. грн. (рядок 5 розрахунку) та простроченою частиною - 4554 грн. 61 коп. (рядок 6 розрахунку), що загалом складає 8552 грн. 26 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України перерозподілу підлягають й судові витрати, понесені позивачем при звернення то суду першої інстанції . З відповідача на користь позивача підлягають стягненню 873 грн. 57 коп. (8552 грн. розмір задоволених вимог х 1921 грн. / 18 806 грн. розмір, заявлених позовних вимог = 873 грн. 57 коп.).

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем за подачу апеляційної скарги у розмірі 2881 грн. 50 коп.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2019 року змінити в частині розміру стягнення, збільшивши стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитної заборгованості з 3997 грн. 65 коп. до 8552 грн. 26 коп. , судових витрат - з 408 грн. 40 коп. до 873 грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2881 грн. 50 коп. судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2019 року.