Справа № 426/5747/19
РІШЕННЯ

іменем України

20 червня 2019 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Діброви А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утримані, заінтересована особа Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області представник заявника - адвокат Пономаренко Н.М.,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 однією родиною не менше п`яти років до дня смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що зявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 січня 1974 року перебували у шлюбі. Шлюб був зареєстрований Михайлівською селищною радою народних депутатів Перевальського району Ворошиловградської області, актовий запис № 3 від 12 січня 1974 року. Вони з чоловіком прожили разом з 1974 року до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , вели спільне господарство, будували сімейні відносини. ЇЇ чоловікОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 67 років помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце його смерті: смт. Михайлівка, Перевальський район, Луганська область. Рішенням Сватівського районного суду від 15.02.2019 року було встановлено факт смерті ОСОБА_2 . Заявницею було отримане свідоцтво про смерть від 23 лютого 2019 року, видане Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. ОСОБА_1 з чоловіком з 1974 року фактично мешкали і вели спільне господарство та проживали за однією адресою: по АДРЕСА_1 , де вона й зараз мешкає. Заявниця з чоловіком пенсіонери, перебування на пенсії підтверджується її пенсійним посвідченням від 22.08.2007року № НОМЕР_1 та пенсійним посвідченням її чоловіка ОСОБА_2 від 25.02.1999року № 172308. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції за місцем їх постійного проживання, вони з чоловіком були вимушені змінити місце мешкання, та зареєструвались як внутрішньо переміщені особи за різними адресами (за однією адресою не було можливості), хоча продовжували мешкати однією сім`єю та вели спільне господарство. За час сумісного проживання ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка, оскільки розмір пенсії її чоловіка 11416,00 грн. був значно більшим (більш, ніж у 7,4 рази) від розміру пенсії заявниці ,яка складає 1528,00 грн, а тому пенсійні виплати її чоловіка були постійним та основним джерелом існування заявниці. За життя чоловік ОСОБА_2 перебував на обліку в Сватівському відділенніБілокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області і отримував пенсію за віком у розмірі 11416 грн,00 коп. Заявниця перебуває на пенсійному обліку в Сватівському відділенніБілокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, де отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» . Їй достеменно відомо, що розмір пенсії її чоловіка є значно більшим, ніж її пенсія, так як свою пенсію він віддавав ОСОБА_1 і вона витрачала її на оплату будинку, комунальні послуги, придбання одягу, продуктів харчування, ліків та інші потреби. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулась до Сватівського відділення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з питання оформлення пенсії по втраті годувальника, однак інспектор усно пояснила, що вона має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% від пенсії померлого та їй потрібно надати довідку про постійне проживання з чоловіком, ця ж інформація викладена у листі Білокуракинського об`єднаного УПФ України Луганської області від 16.04.2019року №53/о-7/с. За місцем їх з чоловіком проживання на непідконтрольній українській владі території заявниця зібрала документи, що підтверджують факт їхнього спільного проживання, але так як вони складені на тимчасово неконтрольованій території України в смт. Михайлівка Перевальського району Луганської області, орган пенсійного фонду не може їх врахувати як складову переліку документів для отримання пенсії. Таким чином вирішити дані обставини в позасудовому порядку заявниця не має можливості, тому змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мешкали однією сім`єю з 1974 року до 29 ІНФОРМАЦІЯ_3 2018 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 та встановити той факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка. Отримані заявницею у період, коли на території селища Михайлівка Перевальського району Луганської області органи державної влади вже не здійснювали свої повноваження. Загальновідомим є й той факт, що станом на сьогоднішній день повноваження таких органів на території селища Михайлівка Перевальського району Луганської області не поновлені, що свідчить про неможливість отримання нею довідки від належного органу, належної форми та змісту, яка б відповідала вимогам законодавства України. Крім того, заявниця не займається підприємницькою діяльністю, є непрацездатною, перебуває на пенсії. Перехід на інший вид пенсії у розмірі 50% розміру пенсії, яку отримував за життя чоловік заявниці суттєво може вплинути на її матеріальний стан та покращити рівень життя. Таким чином, ОСОБА_1 не може здійснити дії щодо звернення до органу пенсійного фонду для реалізації свого права на оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки не має довідки про склад сім`ї годувальника, яка має бути видана одночасно за місцем мешкання та органом, діяльність якого перебуває у відповідності до законодавства України.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, надали на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, наполягають на задоволені заяви.

Представник заінтересованої особи - Білокуракінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з`явився, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, причин неявки не повідомив. Витребувану інформацію про розмір пенсії до суду не надали.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, врахувавши заяву заявника та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 12.01.1974, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 січня 1974 року перебували у шлюбі. Шлюб був зареєстрований Михайлівською селищною радою народних депутатів Перевальського району Ворошиловградської області, актовий запис № 3 від 12 січня 1974 року. (а.с.9)

ЇЇ чоловік- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 67 років помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце його смерті: смт. Михайлівка, Перевальський район, Луганська область, що підтверджується рішенням Сватівського районного суду від 15.02.2019 року. (а.с.16-17)

Заявницею було отримане свідоцтво про смерть від 23 лютого 2019 року, видане Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. (а.с.10)

Згідно з копіями паспортів заявника та померлого ОСОБА_2 , останні були зареєстровані за однією адресою: по АДРЕСА_1 . (а.с.5,6)

Заявник з чоловіком пенсіонери, перебування на пенсії підтверджується її пенсійним посвідченням від 22.08.2007року № НОМЕР_1 та пенсійним посвідченням її чоловіка ОСОБА_2 від 25.02.1999року № 172308. (а.с.11,12)

Заявник ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 були також зареєстровані як внутрішньо переміщені особи ( а.с.7, 8), але за різними адресами.

Відповідно до листа Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 16.04.2019 заявнику ОСОБА_1 було роз`яснено, що вона має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% від пенсії померлого та їй потрібно надати довідку про постійне проживання з чоловіком. (а.с.18)

Заявник ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 проживали постійно по день смерті ОСОБА_2 , а саме по 29.09.2018 року, що підтверджується довідками від 21.03.2019 року та актом про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті №6/ АДРЕСА_2 , які видані на тимчасово окупованої території України.(а.с.13, 14, 15)

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до практики Міжнародного суду ООН стосовно окупованих територій сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, довідки від 21.03.2019 року та акт про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті №6/ НОМЕР_3 , які видані на тимчасово окупованої території України, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Крім того, вищевказані фактичні дані також були встановлені в рішенні Сватівського районного суду Луганської області від 15.02.2019 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

З заяви вбачається, що заявник довгий час перебувала на утриманні чоловіка, а тепер втратила основне джерело для існування після його смерті. На теперішній час розмір пенсії, яку отримував би її чоловік був би значно більше ніж розмір її пенсії, тому вона зі смертю чоловіка втратила джерело існування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією родиною не менше п`яти років до дня смерті ОСОБА_2 , тобто до 29 вересня ІНФОРМАЦІЯ_3 року достовірно підтверджується письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, а також достовірно встановлено, що ОСОБА_1 одержувала від померлого чоловіка допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Встановлення факту постійного проживання та перебування на утриманні чоловіка заявнику необхідно для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 273, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утримані задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією родиною не менше п`яти років до дня смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка