ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 640/6021/15-ц

провадження № 22-ц/818/4777/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуном за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2019 року, постановлене під головуванням судді Чередник В.Є., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 03 липня 2019 року), -

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до їх доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2019 року позов задоволено частково. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Попереджено ОСОБА_7 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини належним чином. Покладено контроль за виконанням ОСОБА_8 батьківських обов`язків щодо доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що ОСОБА_1 є його матір`ю, яка маніпулює онукою для розлучення відповідачів. Разом з тим ОСОБА_2 є люблячим батьком, який піклується про доньку, приділяє їй належну увагу та намагається повністю забезпечити дитину всім необхідним. Апелянт вважає, що відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав, оскільки це суперечить інтересам дитини.

Представник позивача - ОСОБА_1 - адвокат Полупанова Ольга Олександрівна надала письмові пояснення, в яких зазначила, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не містить обгрунтування, достатнього для скасування рішення суду, яке є законним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2019 року оскаржується лише в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наявні у справі докази свідчать про обрання відповідачем ОСОБА_2 методів виховання дитини, які можуть негативно вплинути на духовний і моральний розвиток дівчинки. Суд вважав за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки ОСОБА_6 , оскільки різноманітними службами і органами протягом 2013-2018 років зафіксовані неодноразові порушення основоположних прав і свобод малолітньої дитини, при цьому відповідач неодноразово був попереджений про необхідність змінити своє ставлення до батьківських обов`язків, однак цього не зробив.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що з 11 вересня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2013 року (а.с.12 т.1).

Від шлюбу відповідачі мають малолітню доньку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13 т.1).

Позивачка ОСОБА_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_6 .

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачі, як батькималолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не належним чином виконують батьківські обов`язки по відношенню дитини, внаслідок чого порушено право дитини на житло (дитина не має місця реєстрації та постійного місця проживання); дитину не забезпечено якісним харчуванням відповідно віку (в раціоні превалює їжа швидкого приготування, випічка «Кулінічі», варені яйця, відсутній режим харчування); дитина не забезпечена здоровим способом життя (у дитини не сформований режим сну, навчання, відпочинку, прогулянок, фізичного розвитку відповідно до вікових норм, дитина без обмежень з боку батьків проводить час за комп`ютерними іграми); батьки не дотримуються санітарно-гігієнічних норм при вихованні дитини (має місце брудне, незаплетене волосся, необрізані нігті, неносінння трусів); батьки не забезпечили дитині доступу до освіти (дитина соціально не адаптована до учбового процесу, мала низький рівень досягнень, за три учбових роки тричі змінила школу, при навчанні у загальноосвітніх школах мала багато пропусків і запізнень на уроки, погано соціалізувалась, не була сконцентрована на навчанні, мала ознаки пригніченого психоемоційного стану під час перебування у школі, дитина має поганий рівень знань, який не відповідає її віку, дитина була переведена батьками до школи дистаційного навчання, де учбовий процес відбувається он-лайн); дитина не була забезпечення медичною допомогою (їй не проводилася щорічна туберкулінодіагностика, вакцинування відповідно до віку, періодичні огляди); батьки не вживають заходів для розвитку духовних та моральних цінностей дитини (дитина не відвідує театри, виставки, музеї, цирк, гуртки, інші дитячі заходи, не навчена елементарним правилам поведінки, не сформовані соціальні навички та навички міжособистісного спілкування); батьки не виховують дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (дитина не соціалізована, негативно налаштована проти оточуючих людей та близьких родичів (баби, діда, тітки, двоюрідних братів); батьки вчиняють економічне насильство відносно дитини (не забезпечили дитину верхнім одягом відповідно до сезону, нижньою білизною, їжею, художньою літературою, не забезпечили дитині можливість розвивати додаткові здібності у спортивних, танцювальних секціях, у творчих, вокальних гуртках); батько дитини вчиняв фізичне насильство відносно неї (застосовував фізичні покарання, приставляв ніж до живота дитини); батьки дитини вчинили психологічне насильство по відношенню до дитини (застосували соціальну ізоляцію через налаштування дитини на відмову від навчання у загальноосвітній школі з посиланням на відсутність режиму сна; не залучали дитину до участі у позаурочних та позашкільних заходах; виховували у дитини синдром «маленького дорослого», при якому дитині запропоновано самостійно приймати рішення щодо її повсякденного життя (режиму дня, харчування, одежі); ізоляція батьками дитини від спілкування з однолітками; налаштування дитини на відмову від побачень і спілкування з родичами; заперечення і незалучення дитини до святкування будь-яких свят або подій, в тому числі, загальнодержавних свят, днів народження дитини і днів народження родичів); вчинення батьком сексуального насильства відносно дитини (навчання дитини термінології та жаргону, зазвичай не властивих дітям даного віку; розпусні дії відносно дитини; лизання, кусання під піхвами; допущення до перегляду порнографічної продукції; роз`яснення дитині як відбувається статевий акт між чоловіком і жінкою; вчинення сексуальних дій між батьком і матір`ю в присутності дитини; заохочення дитини до створення та реалізації дитиною сексуальних сценаріїв в іграх з дітьми, а також за допомогою іграшок та ляльок). Позивач зазначила, що з народження вона приймала участь у вихованні і утриманні внучки, однак згодом відносини з її сином ОСОБА_2 - батьком Соні погіршились із-за його нестандартних методів виховання дитини і поглядів на життя. ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для позбавлення батьківських прав відповідачів, тому просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , а також ОСОБА_7 по відношенню до доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити її - ОСОБА_1 опікуном відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 .

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, вирішуючи спір, суд має з`ясувати у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи свідчать про те, що позивачка ОСОБА_1 неодноразово зверталася до служби у справах дітей та до відділу міліції із заявами про встановлення місця проживання її онуки в місті Харкові, просила здійснити перевірку дотримання прав онучки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з боку її батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

23 березня 2015 року комісією служби у справах дітей Ленінського району міста Харкова було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що у кімнатах безлад, речі розкидані, дитина окремого спального місця не має, спить почергово з батьком або з матір`ю, на момент обстеження ходить гола, батьки мають тимчасові заробітки, наявну у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 здають в оренду. В акті зазначено, що дитина не має окремого спального місця, в квартирі не прибрано, постільна білизна, речі та залишки хлібобулочних виробів розкидані по кімнаті. За таких умов належне утримання і виховання дитини не можна вважати можливим. З актом ознайомлений ОСОБА_2 (а.с.65 т.1).

На запит служби у справах дітей Ленінського району Харківської міської ради 25 березня 2015 року головним лікарем Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19 повідомлено начальника Служби у справах дітей, що ОСОБА_10 на обліку в поліклінічному відділенні КЗОЗ «ХМДКЛ №19» не перебуває. З метою уточнення місця проживання дитини 24.03.2015 року було здійснено патронаж у родину, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на умовах найму. Батько - ОСОБА_2 не працює, зареєстрований АДРЕСА_2 . Мати - працює неофіційно, зареєстрована у АДРЕСА_3 . Донька - ОСОБА_10 неорганізована. Батьки (зі слів) шлюб розірвали, але мешкають разом. На час патронажу вдома батько з дитиною та сусідська дівчинка. Діти майже роздягнені, ОСОБА_6 без нижньої білизни. У помешканні із зручностями дві кімнати, речі розкидані, постільна білизна брудна на дивані та підлозі. Дитина не має окремого спального місця, спить разом із батьком, не має куточку для занять, ходить майже повністю роздягнена. Під час бесіди батько дитини повідомив, що дитина не стоїть на медичному обліку том, що в цьому не має потреби. Дитина не хворіє, до лікарів не звертались і не планують це робити в подальшому. Батько вважає, що сон дитини з батьком та відсутність білизни вкладається у систему виховання, яку вони застосовують - повна відсутність насилля та свобода розвитку особистості. Харчування дитини вкрай обмежене. Зі слів батька - хліб та яйця для нарощування маси тіла. Інше харчування їх виховання не передбачає, як не передбачає і наявність режиму занять і відпочинку. При огляді дитина здорова, розвинута згідно віку. На тілі дитини є гематоми, які батько пояснив падінням дитини. Дитина потребує корекції мови і консультації невролога у зв`язку з гіперактивною поведінкою. 14.03.2015 року дитина була обстежена в КЗОЗ «ОДКЛ «1», де пройшла повний медичний огляд. Рекомендовано консультація лікаря кардіолога. З батьками проведена бесіда по догляду, харчуванню, вихованню, про необхідність контакту з медичними працівниками. Запропоновано звернутися до дільничного педіатра (а.с.63 т.1).

З відповіді на адвокатський запит №01-08/65 від 15.04.2015 року, наданої в.о. головного лікаря Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19, вбачається, що під час активного патронажу 24.03.2015 року було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає родина ОСОБА_9 . Під наглядом лікарів педіатричного відділення поліклініки дитина не перебуває і не перебувала. За медичною допомогою чи із скаргами батьки не звертались, щеплення не проводились. Під час патронажу в родину вдома батько із дитиною. Відомості про наявність медичної документації на дитину (ф.112/о), медичний нагляд та щеплення, батько надати не зміг. Під час співбесіди ОСОБА_2 повідомив, що дитину виховують за спеціальною методикою, без насильства та обмежень. В зв`язку з тим, що дитина загартована, потреби звертатися до лікарів немає. З батьками дитини (з матір`ю у телефонному режимі) проведена роз`яснювальна робота стосовно належного ставлення до утримання, виховання, харчування та оздоровлення дитини. Рекомендовано поставити дитину на медичний облік в поліклінічне відділення лікарні за місцем проживання, пройти медичний огляд у спеціалістів та підтримувати контакт з медичними працівниками. Але батько написав заяву - відмову від медичного нагляду за дитиною (а.с.64 т.1).

Як вбачається з відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої поліклініки №23 Хижняк В.М. від 17.04.2015 року №520, дитина ОСОБА_10 з народження до лютого 2013 року мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та перебувала під наглядом фахівців лікувального закладу. До досягнення дівчинкою 1 року вона виховувалась обома батьками, поліклініку відвідувала в супроводі матері або батька. На диспансерному обліку не спостерігалась, зі скаргами на стан здоров`я не зверталась. Профілактичні щеплення проводились у відповідності з діючою нормативною документацією. Останнє відвідування - 20.02.2013 року з метою проведення туберкулінодіагностики, дитина була в супроводі батька. Викликів дільничного педіатра додому за час спостереження за дівчинкою не зареєстровано. Під час активного відвідування дільничною медичною сестрою, 15.04.2015 року , квартира закрита. Зі слів сусідів сім`я за даною адресою не проживає протягом останніх 6-7 місяців, квартиру здають в оренду. ОСОБА_10 за період часу з 01.09.2016 року по 03.05.2017 року хворіла 5 разів з діагнозами гострий фарингіт (двічі), гострий трахеїт (двічі), гострий фаритнготрахеїт. Дитина ОСОБА_10 мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та перебувала під наглядом фахівців закладу охорони здоров`я з народження до вересня 2017 року. За період спостереження дівчинка неодноразово хворіла на гострі респіраторні захворювання, що зафіксовано в первинній медичній документації (історія розвитку дитини - ф.112/о). Лікування отримувала амбулаторно. Поліклініку неповнолітня ОСОБА_6 відвідувала або в супроводі матері, або у супроводі батька, інколи - з обома батьками. Рекомендації лікарів мати виконувала в повному обсязі. Під час відвідування закладу охорони здоров`я нижня білизна на дитині була в наявності. В холодну пору року ОСОБА_6 була одягнута більш легко, ніж решта дітей. Профілактичні щеплення дівчинка отримувала своєчасно, у відповідності до календаря профілактичних щеплень. Щорічна туберкулінодіагносттика проведена у 2013 році та в 2016 році. Додатково повідомляємо, що малолітня ОСОБА_10 перебувала на обліку в службі у справах дітей Київського району м.Харкова як дитина, що потрапила в складну життєву ситуацію. У відповідності до «Журналу реєстрації вибувших дітей по педіатричному відділенню №2» 5 вересня 201 7 року. дівчинка вибула на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 та відвідує середню загальноосвітню школу №126.

Встановлено також, що 27.11.2017 року ОСОБА_6 прибула під нагляд поліклінічного відділення Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19. Дитина мешкає за адресою: АДРЕСА_5 . За період нагляду за дитиною за медичною допомогою з приводу дитини батьки не зверталися. Викликів додому до хворої дитини не було. На прийом в поліклініку дитина приходила в супроводі батька. Під час огляду 27.11.2017 року дитина вдягнута не по сезону (без верхнього одягу). Дитині у віці 6-ти років не було зроблено щеплення за планом: ревакцинація проти кору, паротиту та краснухи, ревакцинація дифтерія, правця і поліомієліту. Не проводилась туберкулінодіагностика у 2014, 2015р.р. 11.01.2018р. представниками Служби у справах дітей Холодногірському району сумісно з представниками Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та лікарні було здійснено вихід за місцем проживання дитини. Із слів батька у дитини індивідуальний режим дня, який припускає відсутність насилля і повну свободу розвитку особистості. Дівчинка навчається у школі №3 з використанням дистанційних технологій та щоденно з репетитором. Дитина загартована та не потребує дуже теплого одягу. ОСОБА_6 була оглянута педіатром. При огляді педіатром нижня білизна відсутня. На даний час претензій до медичного спостереження за дитиною у медичних працівників немає. Але викликає занепокоєння той факт, що дитина не навчена загальновизнаним правилам поведінки: відсутня нижня білизна, не одягнена за сезоном, харчування тільки на вимогу дитини та за її смаками, не має спілкування з однолітками. Мати вдома відсутня. З батьком дитини (мати була відсутня) проведена бесіда про необхідність своєчасного щеплення, гігієни з урахуванням анатомічних потреб дівчинки, одягу за сезоном та харчування відповідно вікових норм (а.с.89 т.3).

Матеріали справи містять висновок виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 25 травня 2015 року та від 18 лютого 2019 року про взяття ОСОБА_1 на облік кандидатів в опікуни малолітньої дитини. Зазначено, що службою у справах дітей було розглянуто документи, надані ОСОБА_1 щодо можливості бути кандидатом в опікуни ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.111 т.1, а.с. 246 т.3).

Крім того Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради 02 червня 2015 року надало висновок №287 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_8 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.59-61).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

З довідки начальника Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 09 червня 2015 року убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був перевірений за інформаційно-пошуковою системою ОВС України. Звернень будь-яких осіб щодо вчинення протиправних дій громадянином ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_6 або її родичів до підпорядкованого підрозділу не надходило (а.с.147 т.1).

Згідно записів «Робочих зошитів операторів «102» у період часу з 22.11.2009 року по 01.06.2013 року інформації від будь-яких осіб щодо вчинення насильства в родині, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (де на той час мешкала родина ОСОБА_9 ) до служби «102» ХМУ ГУМВС України в Харківській області не надходило (а.с.149 т.1).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5, відвідувала дошкільний заклад Коломацького навчально-виховного комплексу (а.с.230 т.1). Відносно дитини надана інформація, що ОСОБА_6 доброзичлива дівчинка, бережно відноситься до особистих речей, не конфліктує з іншими вихованцями. Зазначено, що дитина повністю забезпечена необхідним. Одяг і взуття охайні та чисті (а.с.159 т.1).

11 червня 2015 року психологічною службою була складена психологічна довідка за результатами психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 . Наданий висновок, що сім`я характеризується сприятливою сімейною ситуацією; конфліктності, тривожності та ворожості у сімейній ситуації не виявлено; інтелектуальний розвиток дитини відповідає віковим нормам (а.с.160-161 т.1).

Крім того у справі була проведена психологічна експертиза, 31 серпня 2017 року наданий висновок, що індивідуально-психологічні особистості малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться в стані формування та відповідає віковій нормі. Дитина середнього рівня розумового розвитку і функціонування психічних процесів. Сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , особливості їх виховної поведінки позитивно впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої ОСОБА_6 . Під час дослідження, ознак психологічної травми у дитини не виявлено (а.с.11-19 т.2).

Дитина ОСОБА_6 навчалася у Харківському ліцею №107. З відповіді Директора Харківського ліцею №107 від 11.10.2016 року №784 та доповідної записки класного керівника 1-Г класу Харківського ліцею №107 ОСОБА_13 вбачається, що під час перебування ОСОБА_6 у ліцеї, дитина проявляє не зовсім звичайну для свого віку поведінку. Часто засмучується, хоче додому, за її словами, сумує за татом. На першому знайомстві батько дитини попередив, що у них в родині незвичайний режим дня (він працює вночі). Вчитель повинен враховувати цей факт, бо дитина також не дотримується режимних норм. Наслідком цього є не зосередженість дівчинки під час навчального процесу, розлад емоційного стану. У процесі навчання дівчинка проявляє інтерес до навчальної діяльності, захоплюється ігровими моментами, намагається справлятися з поставленими вчителем завданнями. Але, на жаль, це має непостійний характер. Батьки одягають дитину вільно, не дотримуючись вимог шкільної форми ліцею. Мав місце випадок, коли дитина була без спідньої білизни, лише в колготах. Прохання заплести довге волосся батьки ігнорують. Батьківські збори 29.08.2016 року батьки не відвідували. На наступних зборах був батько. До школи і зі школи дитину супроводжує також він. Мати була в ліцеї тільки 1 вересня. Мав місце випадок, коли дитина без поважних причин пропустила навчальний день 22.09.2016 року. На прохання вчителя пояснити причину відсутності батько відповів, що пропуск визначити, як без поважних причин.

ОСОБА_15 пропускала навчальні заняття з 11.10.2016 року по 04.04.2016 року, всього 45 днів. З них 32 дні за хворобою з діагнозами « Фарингіт », « Бронхіт », «Гострий фаринготрахеїт», « Трахеїт ». Крім того, дівчина теж була відсутня у школі 16.01.2017 року, 20.01.2017 року , 01.02.2017 року, 06.0.2017-09.02.2017 року. Батько надав письмове пояснення. На 6 пропущених днів у школі ніяких підтверджуючих документів немає. ОСОБА_19 розуміє пояснення вчителя, відповідає на запитання. На уроках не завжди зосереджена. Інколи вдається до сліз, бо скучає за домівкою. Були випадки, коли шкільне приладдя було не в повному обсязі.

06 вересня 2017 року ОСОБА_6 зараховано до складу учнів 2-Г класу Харківської загальноосвітньої школи №126 на підставі заяви батьків (а.с.52-54 т.3).

07 грудня 2017 року ОСОБА_6 відраховано зі складу учнів 2-Г класу Харківської загальноосвітньої школи №126 у зв`язку з її вибуттям до ПЗ «Харківська школа І-ІІІ ступенів «Ангстрем» Харківської області (а.с.55-58 т.3).

У грудні 2017 року ОСОБА_6 зараховано до приватного закладу «Харківська школа І-ІІІ ступенів «Ангстрем». Приватний заклад надає освітні послуги за дистанційною формою організації навчання.

Службою у справах дітей по Холодногірському району 12 грудня 2017 року розглянуто клопотання директора ХЗОШ №126 щодо малолітньої ОСОБА_6 , яка не ходить до шкоди, та для з`ясування обставин по заявленому клопотанню здійснено обстеження умов проживання дитини; з`ясовано, що малолітня ОСОБА_10 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 та батьком ОСОБА_2 Батьки орендують двокімнатну квартиру з усіма зручностями, в наявності косметичний ремонт, меблі, сучасна побутова техніка. На час відвідування батьки та дитина були вдома, до ОСОБА_6 прийшла вчителька, яка надає приватні уроки, за які сплачує батько. Батьки знають, що ОСОБА_6 має багато пропусків уроків у школі, посилаючись на її аномальний стан здоров`я. Спеціалістами Служби проведена профілактична бесіда з батьками щодо необхідності подальшого навчання доньки, вони попереджені щодо відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с. 63 т.3).

З табеля навчальних досягнень учня 3-Б класу приватного закладу «Харківська школа І-ІІІ ступенів «Ангстрем» ОСОБА_6 за 2018/2019 навчальний рік убачається, що ОСОБА_6 закінчила 3-й клас приватного закладу «Харківська школа І-ІІІ ступенів «Ангстрем», атестована по всіх навчальних предметах. Переведена до 4-го класу (а.с.99 т.4).

Вищевказані фактичні обставини, хоча і свідчать про специфічне виховання дитини у родині відповідача, проте не є доказами того, що батько малолітньої ОСОБА_6 не забезпечує її належним харчуванням, належними житловими умовами, одежею, відпочинком і медичним обслуговуванням згідно вікових норм, або жорстко поводиться з дитиною.

Допитана у суді апеляційної інстанції малолітня ОСОБА_10 пояснила, що у неї хороша родина, батьки піклуються про неї, ніколи її не ображають.

Навчається вона у школі дистанційно. У звичайній школі їй не цікаво. Батьки приділяють їй багато уваги. Мати смачно готує.

Дитина недобре відгукується щодо бабусі ОСОБА_1

Заперечує вчинення батьком будь-яких поганих вчинків щодо себе.

Такі пояснення дитини відповідають висновкам психологічних досліджень щодо індивідуально-психологічних особливостей дитини ОСОБА_6 (а.с.160-161 т.1, а.с. 11-19 т.2).

Натомість матеріали справи свідчать про те, що позивачка ОСОБА_1 та її син відповідач - ОСОБА_2 мають неприязні стосунки, між ними наявні суперечності щодо зустрічі бабусі з онукою - малолітньою ОСОБА_6 . В провадженні Київського районного суду м.Харкова знаходилася справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини на відпочинок у супроводі баби, без дозволу та присутності батьків дитини (а.с.120-121 т.2).

Колегія суддів зауважує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Разом з тим позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів жорсткого поводження з дитиною з боку батька та фактів його ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини.

Факт спричинення легких тілесних ушкоджень відповідачем ОСОБА_2 своєму батьку ОСОБА_24 , який встановлений вироком Київського районного суду м.Харкова від 29.11.2017 року, а також чинення перешкод з боку відповідачів позивачці у спілкуванні з онукою, - не є підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, яка є частиною національного законодавства України, у рішенні по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Колегія суддів вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_6 не відповідає інтересам дитини.

Разом з тим матеріали справи не містять негативні характеристики, докази винної поведінки ОСОБА_2 та умисного ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Крім того практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Тому висновок суду першої інстанції про доведеність факту порушення відповідачем основоположних прав і свобод малолітньої доньки, не відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . В зазначеній частині слід ухвалити нове рішення, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

При цьому відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини належним чином. А контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід покласти на Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2019 року в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини належним чином.

Покласти контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 04.11.2019 року.