Провадження № 2/761/2416/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 червня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

26.09.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 всіх доходів відповідача до досягнення дитини повноліття.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 28 січня 2006 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 29.09.2010 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач з серпня 2008 року проживає окремо від позивачки та сина, жодної участі у вихованні сина не приймає, про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, матеріальної допомоги у добровільному порядку на його утримання не надає, крім того, відповідач неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, про що свідчить довідка Фастівського міськрайонного суду Київської області. Таким чином, вказана поведінка відповідача свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи викладене та заяву про уточнення позовних вимог, позивачка вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , разом з тим стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошові сумі 3500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сина повноліття з урахуванням індексації, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивачка та представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та письмових поясненнях.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач та представник третьої особи щодо заочного розгляду справи не заперечували, суд, на підставі ч.ч.1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивачка, в якості обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , зазначає, що починаючи з 2008 року і по теперішній час відповідач проживає окремо від позивачки та дитини, жодної участі у вихованні дитини не приймає, про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, матеріальної допомоги у добровільному порядку на його утримання не надає, що, в свою чергу, свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, а саме довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.01.2019 року, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідки Директора школи І-ІІІ ступенів № 106 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м.Києва від 19.03.2019 року, вихованням неповнолітнього ОСОБА_3 батько ОСОБА_2 не займається, за роки навчання в школі не відвідував батьківських зборів, не цікавиться навчанням сина.

З характеристики ОСОБА_3 складеною класним керівником ОСОБА_4 19 березня 2019 року вбачається, що мама ОСОБА_3 займається вихованням сина самостійно, батько ОСОБА_2 не бере участі в освітньому направленні сина, жодного разу не відвідував батьківські збори.

Тобто, вказаною довідкою Директора школи І-ІІІ ступенів № 106 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м.Києва від 19.03.2019 року, характеристикою класного керівника від 19.03.2019 року, а також відповіддю КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» ШРДА від 19.02.2019 року підтверджується факт ухилення батька - ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Крім того, відповідно до висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 28.05.2019 року № 109/04/40-4866 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , враховуючи рішення Комісією з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м.Києві державній адміністрації, керуючись інтересами дитини, відповідно до ст.ст. 164, 165, 171 СК України, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимогами ч.ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

У відповідності до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Водночас, відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, як роз`яснено в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідача від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню своєї дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в частині вимог про позбавлення останнього батьківських прав є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, ч.2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Судом встановлено, що відповідач не має постійного офіційного заробітку, його доходи мають нерегулярний характер. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було. Позивачка з якою проживає дитини просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Дитина навчається у спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 106 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м.Києва. Окрім цього відвідує спеціалізований учбовий заклад «Перспектива -XXI століття» в період з 21 серпня 2018 року по теперішній час, оплата за місяць навчання в якому становить 1800 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина проживає з позивачкою, відповідач офіційно не працевлаштований, регулярного доходу не має та ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка в позові просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, тому суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме вважає необхідним стягнуть з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, з врахуванням принципу справедливості та розумності, в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 26.09.2018 року і до досягнення дитини повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1409,60 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись до ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 26 вересня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02.07.2019 року.

Суддя: