КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 372/930/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10448/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Кравченко М.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

29 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Хоменко І.О.

за участю прокурора Воробйова В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської місцевої прокуратури №10 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2019 року у справі за позовом Київської місцевої прокуратури №10 в інтересах держави в особі Національної академії наук України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , товариства з обмеженою відповідальністю «Аллора консалт» про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів та витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними договорів та витребування земельної ділянки та просив суд визнати недійсним договір купівлі - продажу будівель та споруд оздоровчого «табору для дітей та молоді «ІНФОРМАЦІЯ_1», укладений 9 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати незаконним та скасувати рішення Козинської селищної ради (засідання двадцять дев`ятої сесії Козинської селищної ради V скликання) від 16 грудня 2009 року № 12 «Про припинення права постійного користування земельними ділянками АТЗТ «ЛК Феофанія» та надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою на правах оренди», визнати незаконним та скасувати рішення Козинської селищної ради від 30 серпня 2010 року №22/68 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на викуп земельної ділянки та виготовлення звіту по експертній грошовій оцінці земельної ділянки з метою її подальшого викупу», визнати незаконним та скасувати рішення Козинської селищної ради від 26 жовтня 2010 року № 10/25 «Про викуп земельної ділянки ОСОБА_2 », визнати незаконним та скасувати рішення Козинської селищної ради від 1 серпня 2012 року № 5 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 » від 27 вересня 2012 року № 17/17 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 із земель для розміщення та обслуговування існуючого дитячого оздоровчо-лікувального комплексу на землі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки з кадастровим № :05:019 : 0006 площею 6,1500 га, розташованої в селищі міського АДРЕСА_1 , укладений 5 листопада 2010 року між Козинської селищною радою Обухівського району Київської області та ОСОБА_2 , витребувати від ОСОБА_14 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0137, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_3 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0138, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_3 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0136, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_4 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0113, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_5 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0114, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_6 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0115, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_7 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий №:05:019:0116, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_13 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий №:05:019:0117, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_4 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0121, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_9 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий №:05:019:0123, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_10 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий №:05:019:0124, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_10 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий №:05:019:0125, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_11 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0126, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_10 на користь Національної академії наук України (земельну ділянку кадастровий № :05:019:0128, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_12 на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий №:05:019:0129, розташовану в АДРЕСА_1 , витребувати від ТОВ «Аллора консалт» на користь Національної академії наук України земельну ділянку кадастровий № :05:019:0130, розташовану в АДРЕСА_1 .

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що наявність державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, які утворились в результаті поділу спірної земельної ділянки за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ТОВ «Аллора консалт» надає можливість відповідачам здійснити подальше незаконне відчуження, що утруднить виконання рішення суду у майбутньому.

У зв`язку із викладеним, просив суд накласти арешт на земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1 з кадастровими №№::05 :019:0121 площею 2,0000 га (власник ОСОБА_4 ), : 05 : 019 :0113 площею 0,5000 га (власник ОСОБА_4 ), :05: 019 :0114 площею 0,1497 га (власник ОСОБА_5 ), : 05 :019:0115 площею 0,2000 га (власник ОСОБА_6 ), :05: 019 :0116 площею 0,2000 га (власник ОСОБА_7 ), :05: 019 :0117 площею 0,2000 га (власник ОСОБА_13 ), :05:019:0137 площею 0,1535 га (власник ОСОБА_15 ), : 05 :019: 0136 площею 0,169 га (власник ОСОБА_3 ), : 05 :019:0138 площею 0.6978 га (власник ОСОБА_3 ), :05:019:0128 площею 0,2500 га (власник ОСОБА_10 ), : 05 :019:0124 площею 0,1800 га (власник ОСОБА_10 ), : 05 :019:0125 площею 0,0400 га (власник ОСОБА_10 ), : 05 :019:0123 площею 0,1800 га (власник ОСОБА_9 ), :05:019:0126 площею 0,5000 га (власник ОСОБА_11 ), : 05 :019:0129 площею 0,2500 га (власник ОСОБА_12 ), :05:019:0130 площею 0,5000 га (власник ТОВ «Аллора консалт»).

Також просив суд заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ТОВ «Аллора консалт» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо забудови зазначених земельних ділянок.

Ухвалою Обухівського районного суду від 11 травня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, керівник Київської місцевої прокуратури №10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За положенням ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, також не доведено співмірність накладення арешту із заявленими позовними вимогами.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Пунктом 1, 2 частини 1ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив суд накласти арешт саме на те майно, відносно якого і заявлено позовні вимоги, в тому числі про витребування земельних ділянок.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі відчуження зазначених вище земельних ділянок.

Вимога заяви про забезпечення позову про заборону вчинення будь-яких дій щодо забудови зазначених земельних ділянок задоволенню не підлягає, оскільки накладення арешту саме по собі передбачає заборону на вчинення будь-яких дій відносно майна.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову та прийняття постанову про задоволення заяви про забезпечення позову частково.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської місцевої прокуратури №10 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду від 11 травня 2019 року скасувати, прийняти постанову наступного змісту.

Заяву керівника Київської місцевої прокуратури № 10 про забезпечення позову задовольнити часткового.

Накласти арешт на земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1 з кадастровими №№:

- :05:019:0121 площею 2,0000 га (власник ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_46 ),

- :05:019:0113 площею 0,5000 га (власник ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_46 ),

- :05:019:0114 площею 0,1497 га (власник ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_47 ),

- :05:019:0115 площею 0,2000 га (власник ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_48 ),

- :05:019:0116 площею 0,2000 га (власник ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_49 ),

- :05:019:0117 площею 0,2000 га (власник ОСОБА_13 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_50 ),

- :05:019:0137 площею 0,1535 га (власник ОСОБА_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_51 ),

- : 05: 019:0136 площею 0,169 га (власник ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_52 ),

- : 05 : 019 :0138 площею 0.6978 га (власник ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_52 ),

- :05: 019 :0128 площею 0,2500 га (власник ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_38 ),

- :05:019:0124 площею 0,1800 га (власник ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_38 ),

- :05:019:0125 площею 0,0400 га (власник ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_38 ),

- :05:019:0123 площею 0,1800 га (власник ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_42 ),

- :05:019:0126 площею 0,5000 га (власник ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_43 ),

- :05:019:0129 площею 0,2500 га (власник ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_45 ),

- :05:019:0130 площею 0,5000 га (власник ТОВ «Аллора консалт», Код ).

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді