ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/2957/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про скасування рішення про нарахування заборгованості за споживання газу,

ВСТАНОВИВ:

В жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який під час розгляду справи уточнила, до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про скасування рішення про нарахування заборгованості за споживання газу.

В обґрунтування позовних вимог остаточно зазначила, що є споживачем газового постачання на підставі договору №28065 від 21 червня 2012 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вчасно та в повному обсязі сплачувала за послуги та передавала покази лічильника газу.

В 2017 році її чоловік та діти виїхали на роботу та навчання до Республіки Польща, вона переїхала мешкати до хворої матері.

При відвідуванні будинку 28 квітня 2018 року вона побачила, що пломба на газовому лічильнику застаріла, самостійно викликала представників відповідача.

03 травня 2018 року представники відповідача зняли лічильник та склали акт №1145 про порушення.

14 травня 2018 року в її присутності було складено акт про порушення №ВЛВ-0215 та направлено на розгляд комісії оператора ГРМ, проведено експертизу лічильника газу G4 VIZAR, заводський номер 0040684, 1998 року випуску та складено акт №0567.

Згідно з висновком комісії несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не виявлено, мастична повірочна пломба встановлена на відліковому механізмі лічильника не порушена, відповідає встановленому зразку. Навісна пломба, встановлена на пломбу вальному гвинті корпуса лічильника внаслідок корозії пломбованого матеріалу. Позаштатний режим роботи. Лічильник не придатний для подальшої експлуатації, підлягає заміні.

Вважала, що при розрахунку платежу відповідачем було помилково застосовано абзац 1 п. 8 гл. 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем замість абзацу 2 п. 8 гл. 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, оскільки механічного втручання в роботу ЗВТ не виявлено, позаштатний режим роботи.

Також відповідачем всупереч п.п.3 п. 11 гл. 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем не було враховано об`єм природного газу, фактично сплаченого протягом періоду порушення.

На підставі зазначеного просила скасувати акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» від 18 червня 2018 року стосовно її за споживання газу за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 49 673,63 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що 12 липня 2018 року вступили в дію зміни до п. 8 гл. 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, згідно з якими при розрахунку у випадку позаштатного режиму повинен застосовуватись абзац 2 п. 8 гл. 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, відповідачем не було враховано сплачений об`єм природного газу, та, посилаючись на незастосування ч. 5 ЦК України, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, судові витрати покласти на відповідача.

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що дії оператора ГРМ щодо визначення не облікованих (донарахованих) об`ємів (обсягів) природного газу здійснювались у відповідності до положень Кодексу газорозподільних систем, акт-розрахунок є внутрішнім документом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз».

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 серпня 2019 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходів з того, що розрахунок відповідача проведено з дотриманням норм Кодексу газорозподільних систем в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, підстави для застосування зворотної дії у часі Постанови НКРЕКП від 12 липня 2018 року відсутні, позивачем не надано доказів на підтвердження невірності розрахунку.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що 03 травня 2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» за участю ОСОБА_1, складено акт про порушення № 1145 щодо виявленого у неї несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за адресою: АДРЕСА_1 та складено протокол №001145 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу (а.с.67, 68).

14 травня 2018 року в приміщенні Управління метрології ПАТ «Запоріжгаз» у присутності позивача проведено експертизу лічильнику газу, комісією зроблено висновок про те, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не виявлено; мастична повірочна пломба, встановлена на механізмі лічильника не порушена, відповідає встановленому зразку; навісна пломба, встановлена на пломбувальному гвинті корпусу лічильника відсутня внаслідок корозії пломбувального матеріалу; позаштатний режим роботи ЗВТ; лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні, складено акт експертизи лічильника газу (а.с.70).

Згідно з актом про порушення № ВЛВ-0215 від 14 травня 2018 року встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: позаштатного режиму роботи ЗВТ, запрошено споживача на засідання комісії з розгляду акту на 23 травня 2018 року (а.с.69).

23 травня 2018 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» у присутності споживача було розглянуто акт про порушення № ВЛВ-0215 від 14 травня 2018 року з формулюванням порушення: «позаштатний режим роботи ЗВТ», прийнято рішення задовольнити акт про порушення, яке оформлене протоколом № 1169 (а.с.71).

На підставі вказаного рішення комісії фахівцем (з балансування) ПАТ «Запоріжгаз» Коноваленко О. О . 18 серпня 2018 року було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, за яким до споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , о/р № НОМЕР_1 , з приводу позаштатного режиму роботи ЗВТ був проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, завданого порушенням споживача, у розмірі 49 673,63 грн. з ПДВ. Нарахування здійснено відповідно до вимог пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (а.с.75).

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

За приписами статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, засіб вимірювальної техніки - це технічних засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Пунктом 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення про проведення експертизи лічильників газу експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчого органу влади у сфері метрології.

Відповідно до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Пунктом 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Отже, врахувавши наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо правомірності нарахування боргу ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням позаштатного режиму роботи лічильника газу відповідають вимогам закону та здійснені відповідно до положень Кодексу газопровідних систем, оскільки належний позивачу лічильник газу обліковує спожитий газ некоректно. Відповідна заборгованість нарахована за шість місяців, що відповідає положенням пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин зворотної дії у часі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12 липня 2018 року, якою внесено зміни в п. 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, на яку посилалась ОСОБА_1 в позовній заяві та апеляційній скарзі.

Згідно з частиною першою ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Так, згідно з висновками Конституційного Суду України закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012).

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в рішенні про те, що розрахунок проведений відповідачем з дотриманням норм чинного на той час Кодексу газорозподільних систем, а підстав для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 5 ЦП України не має, оскільки предметом розгляду зазначеної справи не є притягнення ОСОБА_1 до цивільної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування об`єму природного газу, фактично сплаченого нею протягом періоду порушення, відповідачем при здійсненні розрахунку не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачем не надано належних доказів в підтвердження доводів щодо неврахування сплаченого нею об`єму природного газу при здійсненні відповідачем розрахунку.

Квитанції щодо оплати за газ, на які посилається позивач, не містять періоду, за який споживачем проводилась оплата за газопостачання, та об`єму природного газу (а.с.12).

Не долучені вказані докази й до апеляційної скарги.

Клопотання про витребування детального розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу ОСОБА_1 не заявляла ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідив надані сторонами докази у їх сукупності та зробив правильний та обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до повторення позовної заяви та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 22 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: