Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 301/1637/16-ц

провадження № 61-17848св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Іршавська районна організація Українського товариства мисливців та рибалок, Закарпатська обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2016 року у складі головуючого-судді Пітерських М. О. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Кожух О. А., Кондора Р. Ю.,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до Іршавської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, Закарпатської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили визнати незаконними та скасувати: рішення загальних зборів Українського товариства мисливців та рибалок первинної організації с. Сільце щодо виключення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 із членів Українського товариства мисливців та рибалок, оформленого протоколом від 12 лютого 2016 року; рішення президії Іршавської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок оформленого протоколом від 22 березня 2016 року щодо затвердження протоколу загальних зборів членів Українського товариства мисливців та рибалок первинної організації с. Сільце від 12 лютого 2016 року; рішення президії ради Закарпатської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок, оформленого протоколом від 06 травня 2016 року про затвердження рішення президії Іршавської організації Українського товариства мисливців та рибалок і виключення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 із членів Українського товариства мисливців та рибалок.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 до Іршавської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, Закарпатської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок про визнання незаконними та скасування рішень залишено без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2016 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Іршавської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, Закарпатської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок про визнання незаконними та скасування рішень.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вказаний спір відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами виник спір щодо внутрішньої статутної діяльності громадської організації, а компетенція суду згідно вимог статті 16 ЦК України не поширюється на такі правовідносини.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 відхилено, ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2016 року залишено без змін.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що суд першої інстанції постановив законну і обґрунтовану ухвалу про закриття провадження у справі, оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, подали касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просять їх скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що наявність у пункті 3.11 статуту Українського товариства мисливців та рибалок посилання щодо застосування заходів громадського впливу може бути оскаржено у вищестоящі органи товариства, не може бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки зазначене є правом, а не обов`язком члена Українського товариства мисливців та рибалок та є порушення вимог статей 55, 124 Конституції України.

Крім того, суди не звернули уваги на те, що позивачі зазначали, що вони зверталися до вищестоящого органу з проханням визнати незаконним та скасувати оскаржувані рішення, однак їхнє прохання не було задоволено та запропоновано оскаржити ці рішення у встановленому законодавством порядку.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2017 року відкрито провадження у вказаній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2017 року справу № 301/1637/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Іршавської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, Закарпатської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок про визнання незаконними та скасування рішень призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19 квітня 2018 року вищевказану справу передано до Верховного Суду.

Сторони не скористалися своїм право та не подавали відзивів на касаційну скаргу.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною першою статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною першою статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічну норму закріплено у частині першій статті 19 ЦПК України (у чинній редакції).

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 зазначено, що у разі виникнення спору щодо порушення об`єднаннями громадян, їх посадовими і службовими особами прав і свобод громадянина останній має право на підставі статті 55 Конституції України

звернутись за їх захистом до суду. Визначення належності питань до

внутріорганізаційної діяльності або виключної компетенції об`єднання громадян у кожному конкретному випадку вирішує суд в разі оскарження громадянином актів і дій таких об`єднань.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Аналогічний припис закріплений у пункті 1 частини першої статті 255 ЦПК України у чинній редакції ЦПК України.

Поняття «справа, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства», відображене у вказаних приписах, стосується як справ, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих справ, які взагалі не можуть розглядатися у суді.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивачі просили визнати незаконними та скасувати: рішення загальних зборів Українського товариства мисливців та рибалок первинної організації с. Сільце щодо виключення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 із членів Українського товариства мисливців та рибалок, оформленого протоколом від 12 лютого 2016 року; рішення президії Іршавської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок оформленого протоколом від 22 березня 2016 року щодо затвердження протоколу загальних зборів членів Українського товариства мисливців та рибалок первинної організації с. Сільце від 12 лютого 2016 року; рішення президії ради Закарпатської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок, оформленого протоколом від 06 травня 2016 року про затвердження рішення президії Іршавської організації Українського товариства мисливців та рибалок і виключення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 із членів Українського товариства мисливців та рибалок.

Тобто предметом спору є оскарження рішень щодо виключення позивачів із членів Українського товариства мисливців і рибалок, які позивачі вважають незаконними та такими, що порушують їх права, передбачені статтею 36 Конституції України, на свободу об`єднання у громадські організації, і не стосуються внутріорганізаційної діяльності або виключної компетенції об`єднання.

Суди попередніх інстанцій вказаних вимог закону та обставин справи не врахували, у зв`язку з чим, закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами, дійшли помилкового висновку, що вказаний спір не може бути предметом судового розгляду, оскільки позивачі звернулися до суду за захистом свого особистого немайнового інтересу шляхом визнання незаконними рішень про виключення їх із членів Українського товариства мисливців і рибалок, що не суперечить положенням статті 16 ЦК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати на розгляд суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

Судді: В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов