02.04.2019 Справа № 363/3373/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

АТ КБ «Приватбанк» звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 23.09.2014 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 29 499,37 грн.

Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 18 195,86 грн. за кредитним договором від 14.02.2017 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.10.2018 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом осіб).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В просильній частині позовної заяви, представник позивача просив проводити розгляд справи у його відсутність. Скориставшись своїми правом надавши відповідь на відзив яку просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що дана заборгованість виникла не з його прямої вини, оскільки виникла помилка стосовно блокування кредитної картки зі сторони працівників банку, банк в односторонньому порядку змінив кредитний ліміт без попередження, не заблокував кредитну картку, змінив відсоткову ставку, тому просить зменшити розмір кредиту, нарахованої пені та відсотків. Надавши письмовий відзив на позовну заяву.

Заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

23.09.2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та п. 2.1.1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4. «Умов та правил надання банківських послуг», підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав надавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що не заперечував сам відповідач у судовому засіданні.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Умов та правил надання банківських послуг», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань.

Згідно п. 2.1.1.3.5. «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.10 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право вимагати достроково виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача перед банком виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до розрахунку, у ОСОБА_1 перед позивачем, за кредитним договором, станом на 16.07.2018 року має заборгованість у розмірі 29 499,37 грн., яка складається з:

-7 816,09 грн. - тіло кредиту;

-10 792,22 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;

-9 010,14 грн. - нараховано пені;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг»;

-500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

-1 380,92 грн. - штраф (процентна складова).

Суд вважає, що вказана сума штрафу та процентів не підлягає стягненню з таких підстав.

При вирішенні питання про стягнення штрафу суд враховує правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003 цс 15. У вказаній правовій позиції зазначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду України, суд вважає, що одночасне стягнення пені та штрафу за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором було б порушенням вимог ст. 61 Конституції України, а тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення штрафу в сумі 1 880,92 грн. (500грн.+1 380,92грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п`ятої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір перевищує розмір збитків.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-126цс13.

Відтак, оскільки розмір нарахованої пені значно перевищує заборгованість по тілу та відсотків за кредитом, суд вважає, що згідно вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені за прострочення строків сплати кредиту та пені за порушення строків сплати відсотків, яка підлягає стягненню на користь позивача та становить 9 010,14 грн. можливо зменшити до 2 000,00 грн.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 20 608,22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 7 618,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 10 792,22грн., заборгованість за пенею - 2 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

На підставі статей 525, 526, 611, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 23.09.2014 року у розмірі 20 608,22грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00грн.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 д)

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Суддя О.Д. Рудюк