Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2019 Справа №607/9706/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення в її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 2 000 гривень, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільний син сторін ОСОБА_5 проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, будь-якої допомоги не надає.

Ухвалою судді від 22 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Вважає, що заявлений розмір аліментів відповідає витратам, які вона несе на утримання малолітнього сина сторін. Просить врахувати, що вона не працює, іншого доходу, окрім соціальної допомоги на дитину не отримує, на даний час винаймає житло, оскільки відповідач вигнав її з сином зі свого приватного будинку.

Представник позивача підтримала позицію ОСОБА_1 , зазначивши, що відповідач не надав доказів того, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання сина.

Відповідач в судовому засіданні позовних вимог не визнав, пояснивши, що в нього немає можливості сплачувати такий розмін аліментів, оскільки він не працює, стан його здоров`я незадовільний, має на утримання ще одну неповнолітню дитину на яку стягуються аліменти.

Заслухавши пояснення учасників справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

З 27 вересня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду від 10 вересня 2018 року (справа № 607/12324/18).

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 11 травня 2017 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Як слідує із довідки № 3956 від 24 травня 2019, виданої Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_1 одержує допомогу ДСД малозабезпеченим сім`ям з 01 травня 2019 року до 31 жовтня 2019 року у розмірі 1313, 72 грн щомісячно.

Згідно акту обстеження умов проживання від 24 травня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають та мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 За вказаною адресою відсутні сприятливі умови для розвитку та виховання дитини ОСОБА_4 .

Як слідує договору оренди квартири у приватної особи від 29 травня 2019 року, ОСОБА_1 орендує квартиру заг. площею 58 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_11 строком на 1 рік, орендна плата становить 3 500 грн. за місяць.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є працездатним, однак офіційно не працевлаштований, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів на спростування доводів відповідача про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем ОСОБА_3 може виконувати обов`язки по утриманню малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При визначенні розміру аліментів суд також враховує посилання відповідача на те, що він сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу, оскільки ці обставини ніким не заперечуються.

Відтак, у зв`язку з тим, що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, позовні вимоги в про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 400 гривень щомісячно, починаючи з 19 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355, 430Цивільного процесуального кодексу України, статями 75-76, 180-184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 19 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 03 липня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська