ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1996/19 Справа № 200/5448/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Женеску Е.В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Фортуна-банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Фортуна-банк на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Фортуна-банк в особі Дніпропетровського регіонального відділення публічного акціонерного товариства Фортуна-банк про стягнення пені та штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ Фортуна-банк в особі Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ Фортуна-банк про стягнення пені та штрафних санкцій. Просила стягнути з відповідача 190037,73 грн., що складається з наступного: 132859,40 грн. інфляційні витрати в порядку ст. 625 ЦК України; 7764,36 грн. 3% річних, в порядку ст.. 625 ЦК України; 29413,97 грн. 10% річних за користування коштами; 20000,00 грн. моральна шкода (а.с. 1-7).

Заочним рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Фортуна-банк» в особі Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Фортуна-банк» про стягнення пені та штрафних санкцій задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Фортуна-банк» що діє в особі Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_1 132859,40 грн. інфляційні витрати в порядку ст.625 ЦК України; 7764,36 грн. 3% річних, в порядку ст.625 ЦК України; 29413,97 грн. 10% річних за користування коштами; 2000,00 грн. моральної шкоди, а всього на суму 172037,73 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с.129-133).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року заяву ПАТ «Фортуна-банк» в особі Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Фортуна-банк» про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Фортуна-банк в особі Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ Фортуна-банк про стягнення пені та штрафних санкцій залишено без задоволення (а.с.162-164).

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року стягнуто з ПАТ Фортуна-банк в особі Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ Фортуна-банк на користь держави суму судового збору в розмірі 1720,38 грн. (а.с.182-183).

Не погодившись з заочним рішенням суду, ПАТ Фортуна-банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Фортуна-банк звернулося до суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи (а.с.169-171).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2014 року між позивачем та відповідачем в особі начальника Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Фортуна-Банк» ОСОБА_2 Г ОСОБА_3 . укладено договір банківського вкладу №F/01/3mU/1475, строком на три місяці до 12 серпня 2014 року (а.с.8-9),

За умовами договору позивачем зроблено вклад на загальну суму 24000 доларів США, що підтверджується квитанцією №01/3mU/147 від 12 травня 2014 року (а.с.10).

Сторони за цим договором погодили (п. 1.5) розмір процентів за вкладом, який складає 10% річних. Банк нараховує проценти за вкладом щомісячно за поточний календарний місяць. Проценти нараховуються за фактичний залишок суми грошових коштів на депозитному рахунку. При нарахуванні процентів застосовується кількість днів у місяці та році факт/360 (п. 2.1).

Відповідач, в порушення вимог договору, на звернення позивача від 12 серпня 2014 року про повернення банківського вкладу, свої обов`язки щодо його повернення належним чином не виконав, - не повернувши позивачу вклад в повному обсязі та сплативши лише його частину в розмірі 4400 доларів США.

Вказані обставини встановлені рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року у справі № 199/1476/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Фортуна-банк», Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Фортуна-банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Цим же рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року у справі № 199/1476/15-ц стягнуто з ПАТ «Фортуна-Банк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу та проценти за договором банківського вкладу № F/01/3mU/1475 від 12 травня 2014 року в розмірі 19701 доларів 27 центів США.

ОСОБА_1 09 грудня 2015 року уклала договір банківського вкладу № 1201 з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на суму 19701 доларів США. Сума зарахована на депозит шляхом безготівкового перерахування з рахунку клієнта, відкритому в іншому банку, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.29-31).

Відповідач перерахував залишок суми по банківському вкладу № F/01/3mU/1475 від 12 травня 2014 року на рахунок позивача 09.12.2015 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягнувши з відповідача на користь позивача 132859,40 грн. інфляційні витрати, в порядку ст.625 ЦК України; 7764,36 грн. 3% річних, в порядку ст.625 ЦК України; 29413,97 грн. 10% річних за користування коштами; 2000,00 грн. моральної шкоди, суд першої інстанції послався на їх законність та обґрунтованість, однак, повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов до них через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

12 серпня 2014 року позивач, дотримуючись умов договору, подав заяву про повернення коштів, яка є підставою для припинення дії договору (а.с.11).

Однак, банк повідомив позивача, що згідно Постанови правління Національного банку України від 30 травня 2014 року № 328 обмежена видача готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів в межах 15 000 грн. на добу в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України (а.с.12).

Відповідач повернув позивачу лише частину вкладу в розмірі 4400 доларів США.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року у справі № 199/1476/15-ц стягнуто з ПАТ «Фортуна-Банк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу та проценти за договором банківського вкладу № F/01/3mU/1475 від 12 травня 2014 року в розмірі 19701 доларів 27 центів США. Рішення набрало законної сили (а.с.25-26).

Кошти було примусово перерахована на рахунок ОСОБА_1 відкритий нею у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 09 грудня 2015 року.

Таким чином, вказане рішення суду було виконано 09 грудня 2015 року.

За змістом ст.1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Встановлено, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору банківського вкладу № F/01/3mU/1475, за умовами якого ОСОБА_1 надала відповідачу ПАТ «Фортуна-Банк» для зарахування на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 24000 доларів США, тобто в іноземній валюті, а тому нарахування індексу інфляції до грошових зобов`язань за вказаним депозитним договором у іноземній валюті є необґрунтованими, тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення трьох відсотків річних, слід зазначити, що такі вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року у справі № 199/1476/15-ц стягнуто з ПАТ «Фортуна-Банк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу та проценти за договором банківського вкладу № F/01/3mU/1475 від 12 травня 2014 року в розмірі 19701 доларів 27 центів. США Рішення набрало законної сили (а.с.25-26).

Кошти було примусово перерахована на рахунок ОСОБА_1 відкритий нею у ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 09 грудня 2015 року.

Таким чином, днем виконання відповідачем ПАТ «Фортуна-Банк» обов`язку за договором та поверненням грошових коштів є 09 рудня 2015 року. З моменту закінчення строку дії договору 12 серпня 2014 року та до фактичного виконання зобов`язання 09 грудня 2015 року, банк продовжував користуватися коштами.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем надано розрахунок заборгованості на суму 3% річних, який становить 7764,36 грн., які вона просила стягнути в своїй позовній заяві (а.с.1-7).

Отже, заявлені вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 7764,36 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 10% річних у розмірі 29 413,97 грн. слід зазначити, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року у справі № 199/1476/15-ц стягнуто з ПАТ «Фортуна-Банк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу та проценти за договором банківського вкладу F/01/3mU/1475 від 12 травня 2014 року в розмірі 19701 доларів 27 центів США, з яких 19 600 доларів США вклад та відсотки - 101,27 доларів США (а.с.25-26).

Тобто, вказаним рішенням суду вже було стягнуто з банку 10% річних за вищевказаним договором депозитного вкладу, а тому в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з банку моральної шкоди, слід зазначити відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 - моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно до ч. 3, 4, 5 цієї статті - моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Між ОСОБА_1 та ПАТ «Фортуна-Банк» склалися договірні відносини, що витікають з договору банківського вкладу від 12 травня 2014 року № F/01/3mU/1475.

Слід зазначити вказаним договором банківського вкладу не передбачена відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди за невиконання умов договору однією із сторін, а тому вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати, понесені відповідачем у розмірі 2793,98 грн., слід стягнути з держави (а.с.172).

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Фортуна-банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Фортуна-банк - задовольнити частково.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Фортуна-банк в особі Дніпропетровського регіонального відділення публічного акціонерного товариства Фортуна-банк про стягнення пені та штрафних санкцій скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Фортуна-банк в особі Дніпропетровського регіонального відділення публічного акціонерного товариства Фортуна-банк про стягнення пені та штрафних санкцій задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Фортуна-банк в особі Дніпропетровського регіонального відділення публічного акціонерного товариства Фортуна-банк на користь ОСОБА_1 3% річних за договором банківського вкладу № F/01/3mU/1475 від 12 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Фортуна-банк в розмірі 7764,36 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Компенсувати за рахунок держави Публічному акціонерному товариству Фортуна-банк судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у розмірі 2793, 98 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: