Справа № 755/490/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Коваленко Д.В.,

за участі представника відповідача АТ «УкрСиббанк» Лютої В.В.

представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року по цивільній справі № 755/490/19 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними,-

у с т а н о в и в :

АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року по цивільній справі № 755/490/19.

Заява мотивована тим, що 25.03.2019 року судом було ухвалено заочне рішення у справі № 755/490/19 за позовом ОСОБА_3 до АТ «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_4 , ТОВ «Кей-Колект» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними.

Представник заявника зазначає, що в період з 25.03.2019 року по 31.03.2019 року вона знаходилася за межами міста Києва.

Ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження судом було постановлено 25.02.2019 року, а ПАТ «УкрСиббанк» вказану ухвалу отримано 18.03.2019 року та підготовлено відзив на позов.

Також вказує, що на момент винесення рішення у справі строк для подання відзиву не вийшов, а тому порушене право ПАТ «УкрСиббанк» на подачу такого відзиву, внаслідок чого відсутні усі необхідні відмови для ухвалення заочного рішення у справі.

Крім цього заявник зазначає, що покладений в основу рішення суду висновок спеціаліста № 29 від 11.12.2018 року не достовірний та не містить попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Серед іншого АТ «УкрСиббанк» було направлено заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а саме приватного нотаріуса КМНО Кияшко А.В., права та інтереси якої можуть бути порушені заочним рішенням, оскільки саме остання посвідчувала договір іпотеки, який було визнано судом недійсним з підстав відсутності підпису позивача.

14 червня 2019 року від позивача ОСОБА_3 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення в яких просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на її безпідставність.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала вимоги заяви, просила заочне рішення скасувати та призначити справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти вимог заяви та просив залишити її без задоволення.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

Вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши учасників судового засідання та перевіривши наведені заявником підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Дніпровським районним судом м. Києва 25.03.2019 року у цивільній справі № 755/490/19 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, визнано недійсними укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 договір про надання споживчого кредиту № 0 від 30 липня 2008 року, договір іпотеки № 91289 від 30 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. 30.07.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 2945 та стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. (а.с. 113-117).

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування заяви представник відповідача АТ «УкрСиббанк» Люта В.В. посилається на те, що вона була відсутня в м. Києві під час розгляду справи, строк на подачу відзиву на позовну заяву з урахуванням дати отримання АТ «УкрСиббанк» ухвали про відкриття провадження у справі на момент ухвалення судом рішення не закінчився та в основу рішення суду покладено висновок спеціаліста № 29 від 11.12.2018 року, який являється не достовірним, не стосується предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, за вимогами ст. 288 ЦПК України суд скасовує заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема якщо відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання та докази.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинно бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Даючи оцінку вказаним обставинам суд бере до уваги також наступне.

У відповідність до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Як передбачено положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником до заяви не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому у суду відсутні підстави, визначені у ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення.

За таких обставин, враховуючи наведені заявником обставини щодо скасування заочного рішення, наявність обставин, які підлягають з`ясуванню безпосередньо в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Також суд роз`яснює, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 260, 287, 288, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року по цивільній справі № 755/490/19 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 25 червня 2019 року.

Суддя Виниченко Л.М.