Справа № 487/6152/17
Провадження № 2/487/108/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря Полінкевич К.Г., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , яка діє від імені неповнолітньої ОСОБА_5 про розподіл квартири

В С Т А Н О В И В:

23.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , яка діє від імені неповнолітньої ОСОБА_5 про розподіл квартири, а саме просив суд виділити йому Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому та ОСОБА_5 належить по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . На теперішній час позивач має намір розпорядитися належною йому часткою квартири, в зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Просив суд поділити квартиру АДРЕСА_1 , виділивши йому в натурі 1/2 частину квартири.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд провести виділ спірної квартири згідно висновку експерта.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти поділу спірної квартири згідно висновку експерта та наполягав на проведенні повторної експертизи по справі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2017 року відкрито провадження у справі у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом).

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII Цивільно-процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, який набрав чинності 15.12.2017 року.

Відповідно до п.11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм Цивільного процесуального кодексу України від 03.10.2017 року в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним (ч.4ст.41 Конституції України).

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Із змісту зазначених норм діючого законодавства та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає що співвласник квартири має право ставити питання про її поділ в натурі, а у разі, якщо такий поділ є неможливим, звертатися до суду з позовом про встановлення порядку користування приміщеннями квартири.

Сторони добровільно між собою не можуть визначити порядок користування квартирою відповідно до належних їм часток у власності. Для усунення спорів та конфліктів між співвласниками необхідно встановити порядок користування спірною квартирою і встановлення такого порядку є можливим, виходячи із кількості житлових кімнат квартири.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 загальна площа квартири 159,1 кв.м., житлова площа 66,1 кв.м., допоміжна 93,0 кв.м. спірна квартира складається з холу площею 44,9 кв.м, кухні площею 15,6 кв.м., гардеробної площею 7,9 кв.м., вбиральні площею 1,9 кв.м, коридору площею 2,0 кв.м., кладової площею 5,3 кв.м., тамбуру площею 1,0 кв.м., санвузолу площею 1,8 кв.м., топочної площею 12,6 кв.м., житловою площею 66,1 кв.м.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 19-1/2 від 20.05.2019 року експертом Алібековою О.О. визначено один варіант розподілу квартири АДРЕСА_1 , що також підтвердила експерт в судовому засіданні.

Запропонований експертом варіант розділу вказаної квартири є таким, що не обмежує права відповідача як співвласника квартири.

Таким чином, враховуючи інтереси сторін, з метою недопущення порушення прав співвласників на користування спільним майном, суд вважає доцільним визначити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1 згідно визначеного у висновку експерта варіанту виділити ОСОБА_1 у користування наступні приміщення квартири АДРЕСА_1 загальною площею 77,6 кв.м в тому числі житлової площі 44,9 кв.м - 1-1 холл 44,9 кв.м, 1-2 кухня 15,6 кв.м, 1-3 гардеробна 7,9 кв.м, 1-4 вбиральня 1,9 кв.м, 1-5 коридор 2,0 кв.м., 1-6 кладова 5,3 кв.м. Виділити ОСОБА_4 у користування наступні приміщення квартири АДРЕСА_1 загальною площею 81,5 кв.м - 1-7 тамбур 1,0 кв.м, 1-8 санвузол 1,8 кв.м, 1-9 топочна 12,6 кв.м, 1-10 житлова 66,1 кв.м.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3, ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.

Вартість витрат на проведення будівельно-технічної експертизи № 19-1/2 від 20.05.2019 року, проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції України Алібековою О.О. становить 6520,80грн, та сплачена позивачем відповідно до акту попереднього розрахунку вартості висновку судового експерта від 20.05.2019року, та оскільки між сторонами проведено поділ квартири з виділом приміщень як позивачу так і відповідачу, суд приходить до переконання щодо стягнення з відповідача на користь позивача половину вартості витрат на проведення експертизи в розмірі 3260,40 грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений останнім судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 12-13, 141, 206, 258-259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 316 - 319, 321, 355, 356, 358, 364, 386 ЦК України, ст.ст. 150, 155 ЖК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , яка діє від імені неповнолітньої ОСОБА_5 про розподіл квартири- задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 у користування наступні приміщення квартири АДРЕСА_1 загальною площею 77,6 кв.м в тому числі житлової площі 44,9 кв.м - 1-1 холл 44,9 кв.м, 1-2 кухня 15,6 кв.м, 1-3 гардеробна 7,9 кв.м, 1-4 вбиральня 1,9 кв.м, 1-5 коридор 2,0 кв.м., 1-6 кладова 5,3 кв.м.

Виділити ОСОБА_4 у користування наступні приміщення квартири АДРЕСА_1 загальною площею 81,5 кв.м - 1-7 тамбур 1,0 кв.м, 1-8 санвузол 1,8 кв.м, 1-9 топочна 12,6 кв.м, 1-10 житлова 66,1 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3260,40 гривень в рахунок відшкодування сплачених судових витрат на проведення експертизи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 : проживає: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 р.

Суддя : Гаврасієнко В.О.