1Справа № 335/5099/19 2/335/1762/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Жечевої А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Даргіль С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Оранта-Січ» про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Оранта-Січ» (надалі -ПрАТ «СК «Оранта-Січ») про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що 25 листопада 2017 року, близько 19 год. 45хв., по вулиці Івана Сікорського в м. Запоріжжя, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "ЗАЗ 110307", д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину справа наліво по ходу руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 загинув на місці пригоди. В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ЗАЗ 110307", д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ» згідно полісу АК/3689761, ОСОБА_2 - як дружина загиблого та як мати малоліньої доньки загиблого - ОСОБА_5 , 19.04.2018р . звернулась до Відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування в загальній сумі 45 100,00 грн, яке складається з: 6 700,00 грн - відшкодування витрат на поховання; 38 400,00 грн - відшкодування пов`язане із заподіяною моральною шкодою, що належить їй, як дружині загиблого та малолітній доньці загиблого - ОСОБА_5 . Однак, по теперішній час страхова виплата здійснена не була. Своїм листом вих. № 3035 від 24.07.2018р. ПрАТ «СК «Оранта-Січ» повідомило, що рішення щодо страхового відшкодування, або щодо відмови у виплаті буде прийняте після отримання страховою компанією відповідного рішення по кримінальній справі, яке набрало законної сили. З таким рішенням страховика про зупинення строків розгляду справи і прийняття рішення про виплату страхового відшкодування позивач не погоджується, вважає його безпідставним, оскільки, як вже зазначалось вище, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід ОСОБА_4 і цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ЗАЗ 110307", д.н.з. НОМЕР_1 , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини. Отже, відсутність рішення, яке набрало законної сили у кримінальній справі жодним чином не перешкоджає здійсненню страхової виплати, а тому позивач просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Оранта-Січ» на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 38400 грн. та у відшкодування витрат на поховання 6700 грн., витрати на правничу допомогу 8100 грн.

Ухвалою від 13.05.2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою від 18.06.2019 року клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Розгляд справи призначено на 05.07.2019 року.

У судовому засіданні 05.07.2019 року в режимі відеоконференції представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Зазначив також про те, що дружина загиблого має право на відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання і це право страховою компанією не оспорюється, однак станом на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, оскільки особа, яка керувала застрахованим транспортним засобом, переховується від слідства у м. Донецьк і перебуває у розшуку. З огляду на ті обставини, що за таких обставин час ухвалення вироку у кримінальному провадженні є невизначеним, і може і не настати, а цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ЗАЗ 110307

в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини, позивач має право на виплати, просив суд задовольнити позов.

У судовому засіданні представник відповідача, не оспорюючи право позивача на відшкодування шкоди і не оспорюючи розміру такого відшкодування, зазначив, що рішення по виплатам припинено до набрання вироком у зазначеному провадженні законної сили, просить у позові відмовити. Також представник відповідача зазначив про необґрунтовано завищений розмір витрат на правничу допомогу, у стягненні яких також просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77, 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. ст. 3, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктами 9.1, 9.2 ст. 9 вказаного Закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Судом встановлено, що 25 листопада 2017 року близько 19 год. 45хв., по вулиці Івана Сікорського в м. Запоріжжя, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем "ЗАЗ 110307", д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину справа наліво по ходу руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_4 загинув на місце пригоди.(копія свідоцтва про смерть від 27.11.2017 р.(а.с.12).

ОСОБА_2 є дружиною загиблого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.13), а ОСОБА_5 є дочкою загиблого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.14).

Відповідно до висновку експерта від 08.12.2017 року у кримінальному провадженні №0000349, внесеного до ЄРДР 25.11.2017 року в діях водія автомобіля ЗАЗ-110307 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 є невідповідності вимогам пп. 12.3.,12.4.12.9б Правил дорожнього руху України, а при сповільненні автомобіля 6.9 м/с - також є невідповідність вимогам п. 12.2 Правил

дорожнього руху України, невідповідність вимогам п.12.3. ПДР знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою(а.с.24-31).

Згідно з висновком експерта №4145 судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_4 настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з переломами кісток скелету та ушкодженням

внутрішніх органів, що ускладнились ознаками шоку,…пошкодження у ОСОБА_4 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом (а.с.32-37).

За фактом смерті ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження №0000349, внесене до ЄРДР 25.11.2017 року.

Однак, чого і не оспорюється відповідачем, кримінальне провадження №0000349, внесене до ЄРДР 25.11.2017 року за ч.2 ст.286 КК України на теперішній час перебуває у провадженні органу досудового розслідування, зупинено у зв`язку із розшуком ОСОБА_3 , який переховується на території м. Донецьк, кримінальне провадження не закінчено і до суду не передано, вирок не ухвалено.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована відповідно до полісу № АК/3689761, який діяв на момент ДТП, у ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ». Строк дії полісу з 05.07.2017р. до 04.07.2018р.

19.04.2018р. у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ЗАЗ 110307", д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» згідно полісу АК/3689761, ОСОБА_2 - як дружина загиблого та як мати малоліньої доньки загиблого - ОСОБА_5 , звернулась до Відповідача з повідомленням про дорожню-транспортну пригоду(а.с.7) та з заявами про виплату страхового відшкодування в загальній сумі 45 100,00 грн, яке складається з:6 700,00 грн - відшкодування витрат на поховання 38 400,00 грн - відшкодування пов`язане із заподіяною моральною шкодою, що належить їй, як дружині загиблого та малолітній доньці загиблого - ОСОБА_5 (а.с.8,9).

Листом вих. № 3035 від 24.07.2018р. ПрАТ "Страхова компанія "ОРАНТА-СІЧ" повідомило, що рішення щодо страхового відшкодування, або щодо відмови у виплаті буде прийняте після отримання страховою компанією відповідного рішення по кримінальній справі, яке набрало законної сили. (а.с. 38).

На теперішній час страхова виплата здійснена не була.

Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб».

«Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку» (ч.2 ст.1187 ЦКУ).

Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі

питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від

наявності вини.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", "страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого".

Відповідно до статті 22 Закону, «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Згідно із п. 23.1. ст. 23 Закону, «Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого».

Пунктом 27.1. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Дорожньо-траспортна пригода (страховий випадок) трапився 25.11.2017р. і мінімальний розмір заробітної плати на цей момент становив 3200,00грн.

Отже, ОСОБА_2 , як дружина загиблого та законний представник малолітньої доньки загиблого, має право на отримання відшкодування моральної шкоди в розмірі 38 400,00 грн. (3200,00 х 12 = 38 400,00грн)

Згідно з п. 27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

ОСОБА_2 понесла витрати на поховання в розмірі 6 700,00 грн, що підтверджується накладною від 28.11.2017 і квитанцією № 203059 від 28.11.2017р. виданими ФОП ОСОБА_7 (а.с.21-23) і ці витрати також підлягають відшкодуванню.

Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинула третя особа - пішохід ОСОБА_4 , трапилась за участю автомобіля "ЗАЗ 110307", д.н.з. НОМЕР_1 , який є забезпеченим транспортним засобом згідно полісу № АК/3689761.

Стаття 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регламентує порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати:в п. 36.1. ст 36 зазначено - страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на -ідставі рішення суду. у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати) розглядався в судовому порядку п. 36.2 ст. 36 Закону вказано - Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового

відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за ннаявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Однак, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Оранта-Січ" не узгодила з потерпілою особою розмір страхового відшкодування і не виплатила його у встановлений строк.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід ОСОБА_4 і цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ЗАЗ 110307", д.н.з. НОМЕР_1 , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини.

Отже, відсутність рішення, яке набрало законної сили у кримінальному провадженні не перешкоджає здійсненню страхової виплати.

Більше того, Відповідачу з заявою про долучення документів на виплату страхового відшкодування було надано копії: висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи № 9-835 від 08.12.2017р, в яшму зазначено, що в діях водія автомобіля "ЗАЗ 110307", д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 є невідповідності вимогам пп 12.3, 12.4, 12.96 Правил дорожнього руху України, а при сповільненні автомобіля 6.9 м/с - також є невідповідність вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України. висновку експерта судово-медичної експертизи № 4145 від 25.11.2017р., в якому зазначено: смерть ОСОБА_4 настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнились ознаками шоку.

У відповідності до п. 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" рішення про здійснення страхового відшкодування приймається також і на підставі рішення суду, якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

Таким чином, оскільки сума шкоди завданої в результаті ДТП, яка мала місце 25.112017 року, є страховим випадком, та не перевищує страхового ліміту, встановленого полісом № АК/3689761, з огляду на наявність між сторонами спору, з урахуванням вищенаведених обставин, позиції відповідача, який розміру і права на відшкодування не оспорює, а згідно вищенаведених вимог чинного законодавства завдана особі шкода, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню незалежно від наявності вини його володільця чи заподіювача шкоди, отже чинним законодавством не встановлена обов`язкова наявність постанови чи вироку суду для вирішення даної категорії справ, з урахуванням тих обставин, що кримінальне провадження зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими і таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 8100 грн. 00 коп., суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 3ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі

гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцією на суму 8100 грн. 00 коп. та актом прийняття-передачі наданих адвокатських послуг. Адвокат у судовому засіданні участь приймав лише один раз, а тому суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг, розміром позовних вимог, справа не є складною, не потребує значного часу на виконання робіт, тому на підставі ч. 5 ст.137ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 2500 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,81,89,141,261,263-265,268,273 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Оранта-Січ» про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування пов`язане з заподіяною моральною шкодою в розмірі 38400,00 грн. (тридцять вісім тисяч чотириста гривень) 00 копійок, страхове відшкодування пов`язане з витратами на поховання у розмірі 6700,00 грн. (шість тисяч сімсот гривень) та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

У задоволенні іншої частини вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про сторін згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

- відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ», місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16 .

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05 липня 2019 року.

Повне рішення складено 09 липня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова