Справа № 682/2429/19
Провадження № 2/682/874/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Шевчука В.В.,
за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та стягнення витрат на правову допомогу,
12.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
Позов мотивував тим, що йому та членам його сім`ї на праві спільної часткової власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку та споруд загальною площею 0.1000 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Сусіднім землекористувачем по межі згідно плану меж земельної ділянки є відповідач, яка влаштувала паркан між земельними ділянками, встановивши огорожу зі зміщенням на 25 см від межі в сторону його земельної ділянки. Таке самовільне встановлення паркану з порушенням меж створило позивачу перешкоди в користуванні належною йому землею ділянкою обслуговуванні житлового будинку. Але оскільки на момент розгляду справи по суті відповідач самочинно збудований паркан знесла, з врахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову, позивач просить суд визнати незаконними дії ОСОБА_3 щодо самочинного встановлення паркану зі зміщенням на 25 см від межі в сторону належної йому земельної ділянки та стягнути з неї витрати на правову допомогу на суму 4069 грн.
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали.
Позивач пояснив, що спільно з відповідачем вирішили перебудувати паркан, який розмежовує їхні домогосподарства та земельну ділянку. Згідно досягнутої між ними домовленості, він закупив та оплатив будівельні матеріали, а відповідач в свою чергу мала забезпечити виконання роботи з демонтажу та встановлення нового паркану. Коли роботи були виконані, помітив, що новий паркан суттєво зміщений в сторону його земельної ділянки, що в свою чергу створює перешкоди в користуванні належною йому нерухомістю та вільному доступі до неї. В добровільному порядку відповідач відмовлялась його демонтувати, в зв`язку з чим був змушений звернутись за захистом порушеного права до суду. Незважаючи на те, що станом на момент розгляду справи, відповідач демонтувала паркан, вважає її дії щодо попереднього встановлення огорожі з відступом на 25 см в сторону його земельної ділянки є неправомірними.
Відповідач позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити з наступних підстав.
Між нею та ОСОБА_1 була дійсно досягнута домовленість щодо зведення нового паркану між належними їм земельними ділянками. Новий паркан був встановлений на місці старого, при цьому виконанні робіт під час його зведення був присутній син позивача, який жодних зауважень щодо неправильного місця розташування нового паркану не висловлював. В подальшому, дізнавшись від відповідача, що останній не погоджується з таким розміщенням огорожі, вирішила її демонтувати, проте зробила це коли позивач вже звернувся з даним позовом до суду, оскільки фізично сама не могла її розібрати. На даний час паркан демонтований, що також підтверджується відповідним листом виконавчого комітету Славутської міської ради від 17.10.2019, який вона просила долучити до матеріалів справи.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності з поданими доказами, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно даних акту на право власності на земельну ділянку від 25.11.2005 року серії НОМЕР_1 , виданого Славутською міською радою, позивач ОСОБА_1 , а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є співвласниками земельної ділянки площею 0.1000 га для обслуговування жилого будинку та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).
На арк.9 матеріалів справи наявна схема забудови вищевказаної земельної ділянки, на якій відображено місце розташування належної позивачу частини будинку, а також відображено межу, по якій проходить розмежування його та відповідача земельних ділянок (а.с.9).
31.07.2019 листом виконавчого комітету Славутської міської ради №04-31/1004 ОСОБА_1 повідомлено про те, що за результатами розгляду його звернення щодо правомірності встановлення ОСОБА_3 паркану між суміжними земельними ділянками, встановлено, що роботи по встановленню огорожі виконано з зміщенням на 25 см від межі. При розгляді даного питання в присутності спеціалістів виконавчого комітету Славутської міської ради між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленості щодо переміщення паркану в добровільному порядку, чим і вирішено по суті звернення ОСОБА_1 (а.с.10).
Згідно листа виконавчого комітету Славутської міської ради від 17.10.2019 №В-21-20/663, адресованого ОСОБА_3 , встановлено, що вона в добровільному порядку демонтувала огорожу, яка була встановлена зі зміщенням на 25 см, чим усунула перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 (а.с.31).
За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Водночас відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Не визнаючи позов, відповідач просила допитати свідків, яким відомі обставини справи.
Так свідок ОСОБА_8 , який виконував роботи щодо встановлення паркану повідомив, що нова огорожа була побудована на місці старої без жодних зміщень в сторону земельної ділянки позивача. При цьому при виконанні робіт також був присутній син позивача ОСОБА_9 , який жодних зауважень щодо його місця розташування не висловлював.
Свідок ОСОБА_10 , котрий працює на посаді начальника відділу з регулювання земельних відносин виконавчого комітету Славутської міської ради повідомив наступне. В липні 2019 року, з метою розгляду звернення ОСОБА_1 щодо правомірності встановлення гр. ОСОБА_3 паркану на суміжних земельних ділянках, в складі уповноваженої комісії разом з іншими спеціалістами виконаного комітету міської ради було здійснено виїзд за адресою її місцезнаходження. Під час проведення огляду встановлено, що на межі між земельними ділянками зведений фундамент для нового паркану зі стовпцями. При цьому на земельній ділянці не було слідів старої огорожі. Те, що новий паркан розміщений на місці старого свідчили відповідні сліди на суміжній стіні будинку, яка розмежовує житло ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Висновок про те, що новий паркан встановлений зі зміщенням на 25 см в сторону позивача, було встановлено шляхом дослідження інвентарної справи на домоволодіння, в якій відображено яким чином повинна проходити межа між земельними ділянками, а також шляхом візуального огляду та здійснення замірів лінійкою. При цьому свідок повідомив, що показник зміщення в 25 см є неточним та умовним, оскільки точні заміри повинен проводити відповідний спеціаліст з виїздом на місце та з дослідженням документів, які підтверджують право власності на земельні ділянки та встановлення їх меж..
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступного висновку.
Доводи позивача про те, що відповідач самовільно встановила паркан, при цьому змістила його в сторону належної йому земельної ділянки на 25 см не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки як було встановлено паркан зводився не нею одноособово, а за домовленістю з позивачем, жодних доказів того, що вона допустила свідоме порушення межі саме на 25 см в ході судового розгляду встановлено не було, не зміг це і підтвердити свідок ОСОБА_10 , який пояснив, що такий відступ є умовним, встановлювався ним шляхом візуального огляду та приблизних замірів лінійкою. Окрім того, останній підтвердив, що станом на момент розгляду справи паркан демонтований. Таким чином, судом встановлено, що новий паркан зводився на місці старого, а умислу відповідача у зміщенні паркану та захоплення території позивача не було.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав задоволення позову, оскільки непроворність дій відповідача щодо ОСОБА_1 та порушення його прав позивачем не доведена.
Керуючись ст.ст.15, 16, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України, ст.ст. 12, 76, ч.1 ст.81, ст.ст.263-265, 273, 354, 355 ЦПК, суд,
В задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_3 , серія та номер аспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомі) про визнання дій протиправними та стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.

Повний текст рішення складено 24.10.2019