Справа №:755/2052/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про видачу дубліката судового наказу, яка подана в межах розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дубліката судового наказу.

Відповідно до поданої заяви, ОСОБА_1 просить суд: «видати дублікат судового наказу № 755/2052/18 від 08 лютого 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини»

Учасники справи в судове засідання не з`явились, їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду по суті.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»)

08 лютого 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ № 755/2052/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний судовий наказ стягувач отримала 12 грудня 2018 року.

03 травня 2019 року Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на звернення ОСОБА_1 , повідомило, що згідно даних АСВП до відділу на виконання надійшов виконавчий лист 12 лютого 2018 року № 755/2052/18 виданий Деснянським районним судом м. Києва стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розміні 1/ від усіх заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнення судового збору у розмірі 176,20 гривень. 23 квітня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», вказаний виконавчий документ був втрачений при пересилці.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідност.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Суд звертає увагу на те, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження втрати судового наказу до поданої заяви надано не було, а ствердження стягувача, що судовий наказ № 755/2052/18 виданий Дніпровським районним судом м. Києва від 08 лютого 2018 року був втрачений при пересилці Деснянським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві суперечать відомостям зазначеним у довідці Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, який долучений до заяви, згідно якої міститься інформація: що за даними АСВП до відділу на виконання надійшов виконавчий лист від 12 лютого 2018 року № 755/2052/18 виданий Деснянським районним судом м. Києва стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 квітня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», вказаний виконавчий документ був втрачений при пересилці, однак заявником не долучено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дубліката судового наказу є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником, не долучено належних доказів, які б мали підтвердити обставини втрати судового наказу, крім того, з довідки виданої Деснянським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві міститься інформація щодо іншого виконавчого документа який виданий Деснянським районним судом м. Києва 12 лютого 2018 року.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. 13, 260, 354, п.п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дубліката судового наказу.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: