Справа № 211/2345/19
Провадження № 2/211/1354/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 червня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Сарат Н.О.

за участю секретаря судового засідання: Зоріній С.М.

у відсутність сторін, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального провадження в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів , -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що вони з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 15.03.2013 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 85.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю.

Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає розбіжності в характері, у поглядах на сімейне життя, втрату почуття взаємної поваги та любові, вони як сім`я вичерпали себе і не вбачають спільного майбутнього. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2019 року, сторони проживають окремо. Збереження шлюбу на теперішній час суперечить інтересам позивача, вважає, що поновлення шлюбних відносин у подальшому неможливо, тому просить шлюб розірвати.

Крім того позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

В судове засідання позивач надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 15.03.2013 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 85, даний факт підтверджується, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 15.03.2013 року Серія НОМЕР_1 (а. с. 6). Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , даний факт підтверджується свідоцтвом про народження від 15.09.2015 року Серії НОМЕР_2 (а. с. 7). Дитина проживає з матір`ю, та потребує допомоги батька.

Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, з квітня 2019 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу, на утримання сина ОСОБА_4 до його повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам як дитини та обох батьків.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Датою подачі позову є 07 травня 2019 р.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 19, 28,141, 206 ч.4, 229, 265 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 15.03.2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 85 - розірвати.

Позивачеві ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 , починаючи стягнення з 07 травня 2019 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу .

Суддя: Н. О. Сарат