КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/5110/15-ц Головуючий у 1-й інст. - Карабаза Н.Ф.
Апеляційне провадження 22-ц/824/8353/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Болотов Є.В., Музичко С.Г.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 березня 2019 року, постановлену у складі судді Карабаза Н.Ф. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти заборону на проведення будь-яких робіт на земельній ділянці (в тому числі і будівельних робіт) за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_3 .

Посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 продала спірну земельну ділянку ОСОБА_3 , яка як новий власник почала проводити певні роботи на вказаній земельній ділянці. Зазначає, що вказана обставина може значно утруднити або взагалі зробити неможливим вирішення вказаного позову, виконати в подальшому рішення суду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 березня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Посилається на те, що звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки позовною вимогою є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, частина якої знаходиться у власності ОСОБА_3 і вона проводить на ній земельні роботи, ріже дерева, готується до будівельних робіт будинку, встановлює паркан. Неприйняття заходів до забезпечення позову вже призвело до відчуження відповідачем ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , зміни цільового призначення земельної ділянки та адреси земельної ділянки. Суд помилково послався на те, що позивачем не доведено, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що ОСОБА_1 незважаючи на наявність рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20.05.2015 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення та державного акту на право власності на землю, якими було встановлено законність виданого ОСОБА_2 державного акту на землю та відсутність підстав, на які й наразі посилається позивач у своїй позовній заяві, повторно звернувся до суду з аналогічними позовними вимогами. Враховуючи той факт, що тривалий час розгляд справи не відбувається, клопотання про закриття провадження у справі судом не розглянуто, відповідач розпорядилася своїм майном. Покупці обізнані про судовий розгляд справи та погодилися за цих умов придбати земельну ділянку розуміючи безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що ОСОБА_3 , як повноцінний та правомірний власник належного їй на праві приватної власності майна, земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_1 , площею 0,0584 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 має достатні можливості в повній мірі здійснювати та реалізовувати передбачене чинним цивільним законодавством України своє право власності відносно вище вказаної земельної ділянки. ОСОБА_1 не надав до апеляційної скарги жодного правовстановлюючого документа, який би засвідчив наявне право користування ОСОБА_1 земельною ділянкою 34 з кадастровим номером НОМЕР_1 та належних, достовірних та достатніх доказів, які би змогли підтвердити факт здійснення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Крім того, у заяві про забезпечення позову заявником не було конкретизовано перелік робіт, на які необхідно накласти заборону на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,0584 га, за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти заборону на проведення будь-яких робіт на земельній ділянці (в тому числі і будівельних робіт) за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_3 .

Посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 продала спірну земельну ділянку ОСОБА_3 , яка як новий власник почала проводити певні роботи на вказаній земельній ділянці. Зазначає, що вказана обставина може значно утруднити або взагалі зробити неможливим вирішення вказаного позову, виконати в подальшому рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Крім того, заявником не конкретизовано перелік робіт, на які необхідно накласти заборону на спірній земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майнота (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржникому судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти заборону на проведення будь-яких робіт на земельній ділянці (в тому числі і будівельних робіт) за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка належить ОСОБА_3 .

Оскільки вказана спірна земельна ділянка належить ОСОБА_3 , вона як повноцінний та правомірний власник належного їй на праві власності майна має достатні підстави в повній мірі здійснювати та реалізовувати передбачене чинним законодавством своє право власності відносно цієї земельної ділянки, а накладення заборони на проведення будь - яких робіт на земельній ділянці, як вид забезпечення позову призведе до порушення її прав користування земельною ділянкою як власника.

Доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження права користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою, а також доказів, які б підтверджували факт здійснення йому перешкод у користуванні земельною ділянкою скаржником не надано ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду.

У поданій заяві ОСОБА_1 не конкретизовано перелік робіт, на які необхідно накласти заборону їх проведення на спірній земельній ділянці.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бучанської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення та державного акту на право власності на землю.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про недоведеність ОСОБА_1 того факту, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб обраний заявником може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Болотов Є.В.

Музичко С.Г.