Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 279/4286/18

номер провадження 2/695/433/19

19 червня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участі секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_1 , третя особа Житомирське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву», про примусове стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Між Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в особі директора, та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір від 13 серпня 2015 року № 19-ВК , відповідно до якого відповідачу було надано кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 465102,0 гривень, строком повернення 360 місяців починаючи з моменту перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_3 . Вказана сума надавалася відповідачу для будівництва, а відповідач в свою чергу зобов`язувалася повернути вказані кошти та сплатити проценти за користування ними у строки, які були погоджені сторонами.

Позивач наполягає, що відповідач кредитні кошти отримала та протягом певного строку дії вказаного кредитного договору здійснювала повернення останніх, однак починаючи із січня 2018 року відповідач перестала належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання в зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість, яка разом із нарахованою сумою пені та інфляційних збитків станом на 31.08.2018 року становить 52724.36 грн., що складається із наступного: суми нарахованої пені за порушення строку платежу з погашення кредиту за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 689,86 грн.; заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2018 по 31.08.2018 39813,27 грн.; прострочена заборгованість з погашення кредиту за період з 01.01.2018 по 31.08.2018 10175,09 грн.; збитки від інфляції у зв`язку із заборгованістю зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2018 по 31.07.2018 та простроченою заборгованістю з погашення за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 2046,14 грн..

З метою захисту своїх прав позивач звертався до відповідача із відповідними листами про необхідність погашення суми заборгованості та належного виконання умов договору, однак вони залишилися відповідачем проігнорованими, а тому, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 06.12.2018 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направила, хоча належним чином була повідомлена про суть спору, що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, враховуючи відсутність будь-яких заперечень чи клопотань з боку сторін по справі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Як вбачається з кредитного договору №19-ВК від 13.08.2015 року позивач та відповідач по справі уклали кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти відповідно до розрахунку розміру кредиту з визначенням власних внесків позичальника та суми коштів на страхування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 465102 грн., кредит був наданий для будівництва житла позичальника, а саме: трикімнатної квартири.

Згідно п. 1.3 вказаного кредитного договору плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 17,10% річних суми зобов`язань за кредитом.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору позичальник взяв на себе зобов`язання здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом на залишок кредиту не пізніше останнього дня поточного місяця , починаючи з 14.08.2015 відповідно до розрахунку погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним.

Із умов вказаного кредитного договору вбачається, що сторони визначили усі істотні його умови, зокрема порядок надання, погашення кредиту та нарахування і сплати відсотків за його користуванням, строк дії вказаного договору та відповідальність сторін.

Також судом встановлено, що сторони даною угодою визначили і розрахунок погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним.

Відповідач по справі погодилась із умовами вказаного кредитного договору, та достеменно знала про свої обов`язки щодо належного та своєчасного повернення коштів, про що свідчать її підписи на вказаних договорах.

Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач належним чином була ознайомлена із умовами отримання вказаного кредиту, порядком його користування та термінами сплати як тіла кредиту так і процентів за його користування, про що свідчить її підпис на вказаному вище договорі. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому у неї виникла заборгованість по сплаті вказаної суми кредиту, що стверджується відповідним розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору зміст якого, а також скупну вартість кредиту, та умови кредитування достеменно знав.

З огляду на те, що у відповідача існує заборгованість по сплаті процентів, яка виникла із винних дій останньої можна дійти до висновку, що відповідач порушила умови останнього, тобто порушила свої зобов`язання.

Нормами ч. 1 ст. 6111 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Сплата відповідачем неустойки у вигляді пені за порушене зобов`язання, передбачена п. 5.1 вказаного кредитного договору, відповідно до умов якого визначено, що у випадку прострочення відповідачем строків погашення кредиту в порядку та в розмірі, визначених цим договором, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Отже відповідач істотно порушує умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку.

Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та стверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні.

Розрахунки позивача стосовно суми боргу належним чином досліджені судом та сумнівів у собі щодо їх достовірності не викликають.

Таким чином судом встановлено, що станом на 31.08.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором становить 52 724,36 гри., з яких: сума нарахованої пені за порушення строку платежу з погашення кредиту за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 року - 689,86 грн.; заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2018 по 31.08.2018 - 39813,27 грн.; прострочена заборгованість з погашення кредиту за період з 01.01.2018 по 31.08.2018 - 10175,09 грн.; збитки від інфляції у зв`язку із заборгованістю зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2018 по 31.07.2018 та простроченою заборгованістю з погашення за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 - 2046,14грн..

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням № 2975 від 03.09.2018 року.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 526,

ст., ст. 611, 625 ЦК України ст. 10, 141,

ст., ст. 264, 265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_1 , третя особа: Житомирське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву», про примусове стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден. код НОМЕР_1 , на користь Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (р/р № НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО банка 320478, ) заборгованість на загальну суму 52724 (п`ятдесят дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 36 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (р/р № НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО банка 320478, код ЄДРПОУ 20033504) кошти сумі 1762,00 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя Середа Л.В.