Справа № 175/3536/18
Провадження № 2/175/1120/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

02 квітня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

при секретарі Сотник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на свою користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 20500 гривень (Двадцять тисяч п`ятсот гривень) та суми моральної шкоди в розмірі 10 000,00 гривень, (десять тисяч гривень), а всього стягнути суму у розмірі 30 500,00 гривень

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає про те, що між нею ОСОБА_1 та фізичною особою - приватним підприємцем ОСОБА_2 22 травня 2018 року був укладений договір на буріння свердловини №22/5, згідно якого відповідач бере на себе зобов`язання виконати роботи з буріння водозабірної свердловини на ділянці, яка нею надається за адресою: с. Старі Кодаки, кооператив «Дорожник», ділянка № НОМЕР_2 .

Так, згідно п. 5.1 та п. 5.2 Договору 24 травня 2018 року позивачем була сплачена сума у розмірі 11 300 (одинадцять тисяч триста) гривень, а також 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень окремо за насос, що встановлюватимуть на ділянці.

У свою чергу, відповідач мав приступити до робіт не пізніше 29 травня 2018 року, однак до теперішнього часу роботи з буріння водозабірної свердловини на її ділянці не розпочаті, у зв`язку з чим їй завдано матеріальних збитків порушенням умов договору.

Крім того, позивачка зазначає, що вказаними неправомірними діями їй завдано моральної шкоди, що виразилося у зіпсованому настрою, та душевних хвилюваннях від того що вона, виконавши свої зобов`язання вимушена терпіти незручності, які створювали значні перешкоди та порушило її звичайні життєві зв`язки, що відображалося на її моєму настрою через неможливість продовження запланованого освоєння території земельної ділянки яку вона купила, і тому, вона просить відшкодовано їй моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 10 000,00 грн.

Позивачка у судове засідання надала письмову заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі, справу розглядати за її участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, у наданий судом строк відзив на позов не подав, зустрічний позов не пред`явив, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Встановлено, що між фізичною особою - приватним підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22 травня 2018 року був укладений договір на буріння свердловини №22/5.

Згідно даного договору, а саме п. 1.1 відповідач бере на себе зобов`язання виконати роботи з буріння водозабірної свердловини на ділянці, яка надається позивачем (ділянка розташована за адресою: с АДРЕСА_1 » АДРЕСА_2 ).

Крім того згідно п.5.1 та п.5.2 Договору 24 травня 2018 року позивачем була сплачена сума авансу у розмірі 11 300,00 (одинадцять тисяч триста) гривень, а також 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень окремо за насос, що встановлюватимуть на ділянці.

Факт отримання вищевказаних грошових коштів підтверджується відповідною розпискою щодо Їх отримання залишеною відповідачем ОСОБА_2 на 3-му аркуші договору.

Разом з тим, відповідно до п.3.2.2 Відповідач мав приступити до робіт не пізніше 29 травня 2018 року, однак, як встановлено судом до теперішнього часу роботи з буріння водозабірної свердловини на ділянці позивачки не розпочаті, у зв`язку з чим їй завдано вищевказаних матеріальних збитків порушенням умов договору.

Так, у відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу цивільного законодавства України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв лілового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням >мов. визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

В силу ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачки щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 13800,00 грн., яка складається з суми авансу у розмірі 11 300,00 (одинадцять тисяч триста) гривень, а також 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень окремо за насос, що встановлюватимуть на ділянці.

Що стосується вимог в частині стягнення суми матеріальних збитків у розмірі 1200,00 грн., сплачених позивачкою за відповідним платіжним дорученням №Р24А424959663А19143 від 24.05.2018 року, суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачкою не доведено призначення та належність даного платежу, а також той факт, що він має відношення до умов саме договору №22/5 від 22.05.2018 року, у зв`язку з чим у стягнення даної частини суми слід відмовити.

Разом з тим, вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди суд вважає їх також обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки вона зазнала душевних страждань внаслідок невиконання відповідачем умов договору.

Так, згідно ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 із змінами, внесеними постановою ВСУ № 5 від 25 травня 2001 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» дає наступне визначення поняття «моральної шкоди»:

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної) інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому, п. 4 зазначеної вище постанови вказує на те, що відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується

Враховуючі наведені положення закону, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд зменшує розмір моральної шкоди позивачу до 3000,00 гривень, вважаючи, що у такому розмірі компенсація моральної шкоди буде відповідати понесеним моральним страждання позивачки.

Крім того, позивачкою заявлено вимоги по відшкодування витрат понесених за правову допомогу у розмірі 5500,00 грн. на обґрунтування яких вона надала відповідний договір №27/08-01 про надання правової допомоги адвоката. Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано відповідного розрахунку складової частини правових витрат та доказів на підтвердження їх належного виконання (розрахунку відпрацьованого часу адвокатом, складених ним процесуальних документів, тощо), у зв`язку з чим суд приходить до висновку про недоведеність даної позовної вимоги, тому відмовляє у її задоволенні.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено суму судового збору в розмірі 704,80 грн. сплачені нею при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 623, ст. ст. 12, 13,76, 81, 259 - 263, 313, 314 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 13800,00 гривень, яка складається з суми авансу у розмірі 11 300,00 (одинадцять тисяч триста) гривень, а також 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень вартості насосу.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму моральної шкоди в розмірі 3000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Бойко