РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Красновському В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про позбавлення осіб права на користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, виселення та стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про стягнення грошових коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про позбавлення осіб права на користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, виселення та стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та домоволодіння за вказаною адресою. Земельна ділянка купувалася позивачем за рахунок коштів отриманих в кредит за кредитним договором №804/6/02/2008/840к/2913 від 11.02.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , з одночасним укладанням договору іпотеки №804/6/02/2008/840к/2913 від 11.02.2008 року. Домоволодіння будувалося позивачем за власні кошти потягом двох років, після чого було складено Акт його готовності до експлуатації, і складено відповідні договори для приєднання до комунальних мереж (світло, газ, водопостачання та водовідведення). У 2010 році через погіршення майнового стану в родині позивач був змушений виставити будинок по АДРЕСА_1 і земельну ділянку на продаж, так як не мав можливості сплачувати кредит. Відповідачі виявили бажання придбати спірне домоволодіння, проте оскільки у них не було всієї суми вартості домоволодіння 48000,00 дол.США, вони домовилися про всі істотні умови угоди і 29.11.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , було укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Відповідно до вказаного попереднього договору ОСОБА_2 зобов`язався продати, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зобов`язалися купити кожний в рівних частинах житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0575 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за основним договором купівлі - продажу не пізніше ніж 29.11.2012 року. Також вказаним попереднім договором купівлі - продажу у п.«г» передбачалося, що покупці до підписання основного договору купівлі-продажу, починаючи з листопада 2010 року зобов`язанні сплачувати замість ОСОБА_2 чергові платежі щомісячно з першого числа до десятого числа кожного місяця по Кредитному договору №804/6/02/2008/840к/2913 від 11.02.2008 року, укладеному між Акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 . За проханням відповідачів ОСОБА_2 впустив їх жити до спірного домоволодіння до моменту повного розрахунку і виконання умов попереднього договору купівлі - продажу домоволодіння та земельної ділянки, та здійснив їх реєстрацію за вказаною адресою до підписання основного договору купівлі продажу, а останні зареєструвати в житловому будинку членів своєї сім`ї - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Умови попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки відповідачами виконано не було, з їх вини не укладено до 29.11.2012 року основного договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки; не здійснені виплати за кредитним договором № 804/6/02/2008/840к/2913 від 11.02.2008 року.

У вересні 2014 року АТ КБ «Надра» звернулося до суду із позовом про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . За рішенням апеляційного суду Херсонської області у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором постановлено остаточне рішення і стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на користь АТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22511,94 дол. США, пені в сумі 2170,12 грн., судовий збір 3077,00 грн.

У 2015 році позивач звертався до суду з позовом про визнання втративши право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в свою чергу звернулися із зустрічним позовом про стягнення грошових коштів, внесених в рахунок погашення кредиту за ОСОБА_2 та витрачених коштів на обладнання житлового будинку. Судовим рішенням від 23.01.2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відповідачів і за зустрічною позовною заявою останніх було постановлено остаточне рішення, яким в частині зняття з реєстраційного обліку та виселення ОСОБА_4 і ОСОБА_3 скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Херсона і відмовлено ОСОБА_2 в задоволені позову, а в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_3 по 17934 дол. США залишено без змін. Підставою відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 стало невірне обрання способу захисту, а саме: не пред`явлено вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням (чи про позбавлення права користування житловим приміщенням), та не наведено підстав відповідно до норм Житлового Кодексу України для виселення відповідачів, відсутність посилань у позові на такі норми.

У зв`язку з тим, що набуття права власності за попереднім договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки так і не відбулося, право на житло у відповідачів так і не виникло. Своїми діями якими відповідачі заподіяли позивачу ОСОБА_2 моральну шкоду, яка полягає в порушенні звичного образу життя, необхідності врегулювання проблемних питань в судовому порядку, постійних хвилювань за власне нерухоме майно, його псування чи знищення, погіршення кредитної історії, підвищення відсотків, пені та штрафів за кредитним договором, який відповідачі покинули виконувати без попередження, тим самим погіршили ситуацію за кредитом, і що тепер належить сплачувати позивачу. Також, в нелюдському ставленні відповідачів до позивача, які нахабно дозволяють собі принижувати позивача нецензурними виловлюваннями в присутності сторонніх осіб, погрожувати розправою та нахабному не допуску позивача до власного домоволодіння, в зв`язку з чим у останнього погіршився стан здоров`я. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом та просить усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні та володінні земельною ділянкою площею 0, 0575 га та домоволодінням, розташованих у АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 (кадастровий № НОМЕР_1 ) шляхом позбавлення права користування ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вказаним нерухомим майном, виселити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою АДРЕСА_1 . Стягнути на користь ОСОБА_2 солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. Стягнути на користь ОСОБА_2 з відповідачів судові витрати за вказаним позовом, які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу.

27.11.2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про стягнення грошових коштів, внесених в рахунок погашення кредиту - 35868 дол. США, витрати на обладнання житлового будинку - 70320,37 грн. та компенсацію коштів витрачених на лікування 8886,91 грн. Свої вимоги обґрунтували тим, що 29.11.2010 року між ними та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку. Згідно вказаного договору ОСОБА_2 зобов`язався продати, а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зобов`язалися купити житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п.п.2,3 попереднього договору, купівля-продаж вказаної земельної ділянки та житлового будинку вчинена за суму в грошові одиниці України гривні, що за згодою сторін на день підписання попереднього договору становила еквівалент 48 000 доларів США. На підтвердження своїх намірів про наступне укладання основного договору та в забезпечення попереднього договору позивачі передали, а ОСОБА_2 отримав забезпечувальний платіж гроші в сумі 209 880 грн., що еквівалентно 26 400 доларів США (1дол.США 7,95 грн.). Оскільки договір купівлі-продажу будинку й земельної ділянки між сторонами укладені не були, а сторони домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума ОСОБА_2 в розмірі 26 400 дол.США є авансом, який підлягає поверненню. Позивачі за зустрічним позовом з листопада 2010 року сплачували замість відповідача за зустрічним позовом щомісячні чергові платежі по кредитному договору №804/6/02/2008/840к/2913 від 11.02.2008 року. Всього ними сплачено 9 468 дол.США. Однак, на теперішній час, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не мають змоги сплачувати щомісячні чергові платежі за кредитним договором ОСОБА_2 , у зв`язку з економічною кризою та збільшенням курсу долара США. Таким чином, ОСОБА_2 , повинен відшкодувати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 35868 дол.США з конвертацією в національну валюту на день здійснення платежу. Також, відповідач повинен відшкодувати понесені ними витрати на дообладнання житлового будинку із закінченням виконання капітальних будівельних робіт з підключення до інженерних мереж: газопостачання,електропостачання, водопостачання, теплопостачання на загальну суму 70320,37 грн., витрати на проведення хірургічного втручання у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_4 з вини ОСОБА_2 на загальну суму 8886,91 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 8000,00 грн. Просили стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вищезазначені кошти та понесені судові витрати.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа ЦНАП Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб, про стягнення грошових коштів прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісними позовними вимогами.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2019 року закрито провадження у цивільній справі №766/10150/17 за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 35868,00 доларів США з конвертацією цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понесених витрат на дообладнання житлового будинку з підключенням інженерних мереж: газопостачання, електропостачання, водопостачання, теплопостачання на загальну суму 70320,37 гривень.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 12.03.2019 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2019 року залишено без змін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.05.2019 року закрито провадження у цивільній справі №766/10150/17 за позовом ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про позбавлення осіб права на користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, виселення та стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про стягнення грошових коштів в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позов ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про позбавлення осіб права на користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, виселення та стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про стягнення грошових коштів в частині визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник за первісним позовом відповідач та його представник за зустрічним позовом підтримали заявлені позовні вимоги про визнання втративши право користування житловим приміщенням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх виселення та зняття з реєстраційного обліку, про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Зустрічні позовні вимогипро стягнення коштів на лікування не визнали, вважали їх не обґрунтованими та просили відмовити у їх задоволенні. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволенні первісного позову та заперечували проти задоволення зустрічного позову. Зазначили, що відповідачі не бажають купувати будинок із-за відсутності коштів та не бажають виселятися з нього. Домовленість між сторонами знайти покупців будинку, продати його та за отриманні кошти задовольнити вимоги як кредитора, з погашення заборгованості за кредитом та витрачені відповідачами кошти на авансовий внесок та сплату кредиту не дали бажаних результатів. 07.03.2017 року відповідач ОСОБА_4 не впустила ОСОБА_2 як власника житлового будинку до двору для огляду його покупцями, у зв`язку з чим ОСОБА_2 викликав поліцію. Не погоджуються відповідачі одночасно виселитися та отримати кошти, так як їм за рішенням суду не присуджено виселятися. Також, позивачу як власник земельної ділянки та житлового будинку позбавленням відповідачами права користуватися ним та володіти порушуються його права та завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 50000 грн.

ОСОБА_4 як відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом, а також як представник відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Зустрічні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що іншого житла не мають, кошти вклали у спірний будинок. Заперечувала факт приїзду 07.03.2017 року ОСОБА_2 з покупцями житлового будинку, вважала, що ОСОБА_2 намагався проникнути до двору та вчинив скандал. Внаслідок вказаної ситуації у неї відбулося стрімке погіршення стану здоров`я, що призвело до рецидиву відслойки сітківки з розривом на правому оці. Після цього з 20.03.2017 року по 27.03.2017 року їй було зроблено операцію, що підтверджується виписним епікризом та квитанціями про сплату 8886,91 грн. за лікування. Зазначила, що не має доказів причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я (відслойки сітківки з розривом на правому оці), понесенням витрат на лікування та конфліктом, який стався між сторонами 07.03.2017 року.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за первісним позовом позивачі за зустрічним позовом в останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, зустрічні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, у задоволенні первісних вимог просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у вирішенні справи покладається на розсуд суду, просив винести законне та обґрунтоване рішення відповідно до законодавства України.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 11.02.2008 року та Витягу про державну реєстрацію прав власності від 28.10.2010 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0575 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий № НОМЕР_1 ) та домоволодіння за вказаною адресою.

З кредитного договору №804/6/02/2008/840к/2913 від 11.02.2008 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , встановлено, що останнім отримано кредит для проведення розрахунку по договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2008 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Крім того, 11.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №804/6/02/2008/840к/2913, предметом якого виступили майнові права на земельну ділянку, що стане власністю ОСОБА_2 в майбутньому після отримання останнім державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який буде виданий на підставі договору купівлі-продажу, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0575 га.

29.11.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Відповідно до вказаного попереднього договору ОСОБА_2 зобов`язався продати, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зобов`язалися купити в рівних частинах кожний житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0575 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за основним договором купівлі - продажу не пізніше ніж 29.11.2012 року.

Згідно п. «г» попереднього договору купівлі - продажу передбачено, що покупці до підписання основного договору купівлі-продажу, починаючи з листопада місяця 2010 року зобов`язанні сплачувати замість ОСОБА_2 чергові платежі щомісячно з першого числа до десятого числа кожного місяця по Кредитному договору № 804/6/02/2008/840к/2913 від 11.02.2008 року, укладеному між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 .

Під час укладення договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки внесені покупцями всі чергові платежі за кредитним договором будуть зараховані як повний розрахунок за майбутнім договором купівлі-продажу.

У пункті 3 укладеного договору зазначено, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу та в забезпечення попереднього договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали ОСОБА_2 забезпечувальний платіж - грошові кошти в сумі 209880,00 грн., що еквівалентно 26400,00 дол. США. Цей договір підписаний сторонами, посвідчений нотаріально та зареєстрований у встановленому законом порядку.

Факт отримання грошових коштів у розмірі, зазначеному в договорі, продавець не заперечує, однак зазначає, що ним було отримано в доларах США 12000,00, що підтверджується розпискою, а решта суми отримана в гривнях.

На виконання умов попереднього договору, відповідачі за первісним позовом з листопада 2010 року сплачували замість ОСОБА_2 щомісячні чергові платежі за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 та банком, усього сплачено 9468,00 дол. США, що позивачем за первісним позовом визнається та не оспорюється.

Як у строк, зазначений в попередньому договорі, так і в подальшому договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки між сторонами не укладено.

Листами, направленими на адресу покупців, ОСОБА_2 повідомляв їх про виникнення кредитної заборгованості через несплату покупцями щомісячних платежів за кредитним договором від 11 лютого 2008 року та ухилення від виконання умов попереднього договору, що зумовило звернення банку до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, та просив відповідачів звільнити житловий будинок для його подальшої реалізації з метою погашення кредиту.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 16 січня 2015 року солідарно достроково стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року №804/6/02/2008/840к/2913 у розмірі 30 048,44 грн. та 22 511,54 дол. США.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали, що договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки не відбувся та не укладений з їх вини: через відсутність можливості сплачувати чергові платежі за кредитним договором.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на момент пред`явлення позову та розгляду справи проживають у житловому будинку, належному на праві власності ОСОБА_2 .

На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №52123728 від 06.09.2016 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_8 стягуються солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість у розмірі 30048,44 грн., та 22511,94 доларів США.

Постановою державного виконавця Скадовського РВДВС від 10.02.2017 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 .

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі №666/8070/14-ц скасовано рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.08.2015 року в частині виселення та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зняття їх з реєстраційного обліку відмовлено. В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17934,00 доларів США з конвертацією в національну валюту на день здійснення платежу залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23.01.2019 року рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2016 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», Дніпровський районний відділ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, про виселення та зняття з реєстраційного обліку скасовано, рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.08.2015 року в цій частині залишено в силі. Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.08.2015 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», про стягнення грошових коштів залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, по 121,80 грн. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у розмірі 1552,95 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у розмірі 1552,95 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, по 133,98 грн. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, по 146,16 грн. з кожного.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 підтвердила факт того, що укладався попередній договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Останні, умови вказаного договору не виконали, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Надра» в сумі 30048,44 гривень та 22511,94 доларів США. Відповідачі заборгованість не погасили, добровільно не виселяються з будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 та створюють останньому перешкоди у його користуванні власником. 07.03.2017 року ОСОБА_2 приїхав з покупцем до житлового будинку для огляду та ОСОБА_4 не впустила власника на подвір`я житлового будинку, у зв`язку з цим ОСОБА_2 викликав поліцію.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив факт того, що відповідачі створюють ОСОБА_2 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядження його майном. 07.03.2017 року ОСОБА_4 не впустила власника на подвір`я житлового будинку, у зв`язку з цим ОСОБА_2 викликав поліцію.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до п. п.3, 4 ч.2 ст.16 ЦК способами захисту цивільних прав є, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ч. ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Укладення попереднього договору та виконання умов, які у ньому були передбачені, є лише передумовами для укладення основного договору, і не заміняє собою основний договір. Внаслідок неукладення основного договору зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу між сторонами не укладено, до покупців та членів їх сім`ї не перейшло право власності на предмет попереднього договору купівлі-продажу, а тому, ОСОБА_2 як власник будинку має право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні його власністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування, які проживають у будинку без достатніх правових підстав.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норми житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72, 116, 156 Житлового Кодексу УРСР; стаття 405 Цивільного кодексу України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно статей 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В даному випадку, суд вважає, що дії відповідачів є незаконними й повністю обмежують позивача у його законному праві власника, використовувати, володіти та розпоряджатися належним йому нерухомим майном.

Таким чином, право користування спірним домоволодінням припинилося з моменту не виконанням відповідачами умов попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки і домоволодіння та ухилення від укладання основного правочину. А тому позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, виселення їх та зняття з реєстраційного обліку підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За п.5 Постанови Пленуму №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Моральна шкода позивача за первісним позовом полягає в порушенні звичного образу життя, необхідності врегулювання проблемних питань в судовому порядку, постійних хвилювань за власне нерухоме майно, щодо його можливого псування чи знищення, погіршення кредитної історії, підвищення відсотків, пені та штрафів за кредитним договором, який відповідачі покинули виконувати без попередження, тим самим погіршили ситуацію за кредитом, і що тепер належить сплачувати позивачу. Також, в ставленні відповідачів до позивача, які без правових підстав дозволяють собі обмежувати власника житлового будинку в доступі до нього.

З врахуванням того, що у 2012 році сплив строк укладання основного договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, відповідачі тривалий час (більше 6 років) без законних на те підстав проживають та користуються житловим будинком та земельною ділянкою, протиправно обмежують доступ власнику до свого майна, що призвело до зміни його укладу життя, змушення вживання тривалий час додаткових зусиль на відновлення свої прав, суд вважає необхідним задовольнити первісні позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково у розмірі 20000,00 грн., яка підлягає стягненню пропорційно з кожного відповідача.

Щодо вимог зустрічного позову суд прийшов до наступних висновків.

З виписки епікризу вбачається, що з 20.03.2017 року по 27.03.2017 року ОСОБА_4 проведено хірургічне втручання у Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П.Філатова НАМН України у м.Одеса. Згідно квитанцій за лікування сплачено кошти на загальну суму 8886,91 грн.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 3 ст.1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення їй моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В процесі розгляду справи судом не встановлено вини та неправомірних дій відповідача, ОСОБА_2 щодо позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, оцінюючи подані позивачем докази та вищевикладені обставини вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення витрат на проведення хірургічного втручання у зв`язку з погіршенням стану здоров`я необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог, оскільки всупереч вищенаведених вимог закону позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між погіршенням стану здоров`я та діями ОСОБА_2 є причинний зв`язок.

У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог понесені позивачем судові витрати за рахунок відповідача відшкодуванню не підлягають.

Підстав для повернення судового збору за заявою ОСОБА_4 не має, оскільки з ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За справою не укладено мирову угоду, не визнано позову, відповідач не відмовляється від позову, тому заява задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК У країни, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та адвокатом Доготер О.Г. 16.02.2015 року укладено договір про надання правової допомоги. Згідно прибуткового касового ордеру №1 від 13.06.2017 року ОСОБА_2 сплачено адвокату Доготер О.Г. 10000,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 16.02.2015 року.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1390,00 грн., згідно квитанцій №ПН4815 від 13.06.2017 року на суму 640,00 грн. та №ПН793 від 30.06.2017 року на суму 750,00 грн., та витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн., згідно прибуткового касового ордеру №1 від 13.06.2017 року, а саме: по 2278,00 гривень з кожного.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 22, 23, 317, 319, 321, 383, 386, 1166 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про позбавлення осіб права на користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, виселення та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні та володінні майном, шляхом позбавлення права користування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказаним нерухомим майном, а саме: земельною ділянкою площею 0, 0575 га. та домоволодінням розташованих у АДРЕСА_1 (кад. №.33.167.0001).

Виселити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути пропорційно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн., по 4000,00 грн. з кожного.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1390,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн., а саме: по 2278,00 гривень з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про стягнення грошових коштів відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Майдан