ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Леверідж» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» посилалися на те, що рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованість за кредитними договорами № 0 від 28 грудня 2006 року та № 0 від 23 березня 2007 року на підставі договорів поруки 00/1-П від 28.12.2006 року та №0/1-П від 23.03.2007 року у розмірі 21 844 465 грн. 74 коп. На підставі двох укладених договорів відступлення прав вимоги від 16 липня 2014 року відбулася заміна кредитора за вищевказаними кредитними договорами та договорами поруки з ПАТ "Укрсиббанк" на ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж». З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 зобов`язання, що виникло відповідно до рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 рок, між ОСОБА_2 , як поручителем, та ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж», як кредитором, 10 вересня 2014 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручився перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитними договорами № 0 від 28 грудня 2006 року та № 0 від 23 березня 2007 року у розмірі 21 844 465,74 грн., присудженої до стягнення з ОСОБА_1 рішенням суду касаційної інстанції, а також зі сплати ним суми інфляційного збільшення боргу згідно ст. 625 ЦК України від вищевказаної заборгованості та трьох процентів річних. ОСОБА_1 зобов`язання зі сплати суми заборгованості у розмірі 21 844 465 грн. 74 коп. не виконав, у зв`язку з чим 12 вересня 2017 року товариство звернулося до ОСОБА_2 , як до поручителя, з вимогою виконати зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості. Листом від 14 вересня 2017 року ОСОБА_2 повідомив про те, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем він не має можливості виконати своє зобов`язання повністю, а 19 вересня 2017 року ним було сплачено 500 грн. в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перед товариством. Станом на день звернення позивача до суду рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року ОСОБА_1 не виконано. Посилаючись на норми ст. 625 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» просили стягнути солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на свою користь інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 5 788 783 грн. 22 коп. та три відсотки річних за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 163 384 грн. 62 коп., нараховані на заборгованість, присуджену до стягнення з ОСОБА_1 рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року (т.1 а.с.1-4).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 5 788 783 грн. 22 коп. та три відсотки річних за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 163 384 грн. 62 коп., а всього 5 952 167 грн. 84 коп. Стягнуто із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 4 405 грн. з кожного (т.1 а.с.156-160).

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду, до якої 15 серпня 2018 року приєднався ОСОБА_2 , в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, відповідачі просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» відмовити повністю (т.1 а.с. 161-166, 210-213).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» просили апеляційну скаргу залишити без задволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість (т.1 а.с.227-229).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року провадження (№ 6-9147св14) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсиббанк" кошти у розмірі 21 844 465 грн. 74 коп. у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання за кредитними договорами № 0 від 28 грудня 2006 року та № 0 від 23 березня 2007 року на підставі договорів поруки № 0/1-П від 28 грудня 2006 року та № 0/1-П від 23 березня 2007 року (т.2 а.с. 21-24).

16 липня 2014 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ТОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі», як новий кредитор прийняло право вимоги, зокрема, за кредитними договорами № 0 від 28 грудня 2006 року та № 00 від 23 березня 2007 року, укладеними між ТОВ Фірма «Екстім» та ПАТ "Укрсиббанк", а також договорами поруки № 0/1-П від 28 грудня 2006 р. та № 0/1-П від 23 березня 2007 року, укладеними між ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсиббанк" (т.1 а.с.34-38).

16 липня 2014 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ТОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» було підписано акт приймання-передачі прав вимоги, чим було засвідчено відступлення прав вимоги за Договором відступлення, після чого ТОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» одержали право вимагати від ОСОБА_1 виконання усіх зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами та договорами поруки (т.1 а.с.42).

16 липня 2014 року між ТОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» та ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» набули право вимоги за вказаними кредитними договорами та договорами поруки (т. 1 а.с.22-28).

16 липня 2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» та ТОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» було підписано акт приймання-передачі прав вимоги, чим було засвідчено відступлення прав вимоги за договором відступлення, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» одержали право вимагати від ОСОБА_1 виконання усіх зобов`язань за вказаними кредитними договорами та договорами поруки (т.1 а.с.33).

На підставі укладених договорів відступлення прав вимоги відбулася заміна кредитора за кредитними договорами №0 від 28 грудня 2006 року та №00 від 23 березня 2007 року на - ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж».

10 вересня 2014 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» та Сквірським було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитними договорами № 0 від 28 грудня 2006 року та № 0 від 23 березня 2007 року у розмірі 21 844 465,74 грн., присудженої до стягнення з відповідача ОСОБА_1 рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року, а також зі сплати ним суми інфляційного збільшення боргу згідно ст. 625 ЦК України від вищевказаної заборгованості та трьох процентів річних (т.1 а.с.10).

ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» 12 вересня 2017 року звернулися до відповідача ОСОБА_2 з листом, в якому повідомили про те, що відповідач ОСОБА_1 не виконав рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року, грошові кошти у розмірі 21 844 465,74 грн. не повернув, сума інфляційного збільшення боргу згідно ст. 625 ЦК України від вищевказаної заборгованості та три відсотки річних ним не сплачені. Вимагали виконати вимоги п.1 Договору поруки від 10 вересня 2014 року та сплатити на користь товариства зазначену суму боргу (т.1 а.с.11).

У відповідь на вказне звернення, 14 вересня 2017 року ОСОБА_2 направив товариству листа, в якому повідомив про неможливість погашення усієї суми боргу через скрутне матеріальне становище, а 19 вересня 2017 року ним було переведено на рахунок позивача 500 грн. (т.1 а.с.12, 13).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж», суд першої інстанції посилався на їх законність та обгрунтованість, однак повністю погодитися з висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з`ясування обствин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року у справі за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором провадження (№ 6-9147св14) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсиббанк" кошти у розмірі 21 844 465 грн. 74 коп. у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання за кредитними договорами № 0 від 28 грудня 2006 року та № 0 від 23 березня 2007 року на підставі договорів поруки № 0/1-П від 28 грудня 2006 року та № 0/1-П від 23 березня 2007 року (т.2 а.с. 21-24).

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Зазначеним рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року у справі за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлено, відповідно до умов кредитного договору від 28 грудня 2006 року ТОВ "Ексім" отримало кредитні кошти від ПАТ "УкрСиббанк" у розмірі 2130797 швейцарських фраенків, що еквівлентно 8 817 894 грн. 27 коп. На забезпечення виконання умов кредитного догоовру банк того ж дня уклав із ОСОБА_1 договір поруки. Крім того, згідно умов кредитного договору від 23 березня 2007 року товариство отримало кредитні кошти у розмірі 428036 швейцарських франків, що еквівалнтно 1 782 537 грн. 09 коп. 16 липня 2009 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Ексім" було укладено додаткову угоду до кредитного договору. Того ж дня банк уклав із ОСОБА_1 додаткову угоду до договору поруки.

Вказаним рішенням суду встановлено, позов ПАТ "УкрСиббанк" про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 як з поручителя ТОВ "Ексім" є обгрунтованим та підлягає задоволенню (т.2 а.с.21-24).

На підставі вищевказаних договорів відступлення прав вимоги від 16 липня 2014 року відбулася заміна кредитора за кредитними договорами №0 від 28 грудня 2006 року та №00 від 23 березня 2007 року, та кредитором на теперішній час є - ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж».

10 вересня 2014 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитними договорами № 0 від 28 грудня 2006 року та № 0 від 23 березня 2007 року у розмірі 21 844 465,74 грн., присудженої до стягнення з відповідача ОСОБА_1 рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року, а також зі сплати ним суми інфляційного збільшення боргу згідно ст. 625 ЦК України від вищевказаної заборгованості та трьох процентів річних. Слід зазначити у п.8 вказаного договору вказано, що договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016 року (т.1 а.с.10).

ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» 12 вересня 2017 року звернулися до відповідача ОСОБА_2 з листом, в якому повідомили про те, що відповідач ОСОБА_1 не виконав рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року, грошові кошти у розмірі 21 844 465,74 грн. не повернув, сума інфляційного збільшення боргу згідно ст. 625 ЦК України від вищевказаної заборгованості та три відсотки річних ним не сплачені. Вимагали виконати вимоги п.1 Договору поруки від 10 вересня 2014 року та сплатити на користь товариства зазначену суму боргу (т.1 а.с.11).

Рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року боржником ОСОБА_1 до теперішнього часу не виконано.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» зазначали про невиконанням відповідачами зобов`язань, та відповідно до ст. 625 ЦК України, просили стягнути солідарно з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на свою користь інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 5 788 783 грн. 22 коп. та три відсотки річних за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 163 384 грн. 62 коп., нараховані на заборгованість у сумі 21 844 465 грн. 74 коп., присуджену до стягнення з відповідача ОСОБА_1 рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року (т.1 а.с.1-4).

Обчислення суми інфляційних втрат за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 5 788 783 грн. 22 коп. та три відсотки річних за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 163 384 грн. 62 коп., нараховані на заборгованість у сумі 21 844 465 грн. 74 коп. слід проводити відповідно такого розрахунку:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.10.2014 - 31.03.65 грн.74 коп.1...71

Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ - індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості

ІІнфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфл. = С х ІІср., де С - сума боргу; ІІср.- сукупний індекс інфляції

іСума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С + С інфл., де С - сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу

Таким чином, розмір інфляційних втрат становить 6 396 502 грн. 92 коп.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
21844465 грн.74 коп.01.10.2014 - 31.12.2014923 %165176.29

Отже 3% річних за заявлений позивачем період складає 165176 грн. 29 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, в межах заявлених позовних вимог позивачем, із боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» підлягає стягненню інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 5 788 783 грн. 22 коп. та три відсотки річних за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 163 384 грн. 62 коп.

Стосовно стягнення вказаних сум штрафних санкцій з відповідача ОСОБА_2 , як із поручителя, слід зазначити, за змістом ст. 526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті.

Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1.ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Частиною 4 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки.

В пункту 8 договору поруки від 10 вересня 2014 року, укладеного між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» та відповідачем ОСОБА_2 , зазначено, що договір поруки діє до 31 грудня 2016 року (т.1 а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається з позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» звернулися до суду - 27 вересня 2017 року, тобто після закінчення строку дії договору поруки.

Стосовно наявності копії квитанції від 19 вересня 2017 року, згідно якої ОСОБА_2 було здійснено проплату на суму 500 грн. на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» з призначенням платкжу: погашення заборгованості за договором поруки від 10 вересня 2014 року слід зазначити представник ОСОБА_2 в судовому засіданні в апеляційному суді пояснила, що ОСОБА_2 вказана проплата не проводилася.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж`в судовому засіданні в апеляційному суді пояснив, що кошти на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» за вказаною квитанцією не надходили. Доказів на підтвердження їх надходження ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» надати суду не можуть (т.2 а.с.65).

Отже, враховуючи вищевикладене та враховуючи, що строк дії договору поруки визначений - до 31 грудня 2016 року, а з позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» звернулися до суду - 27 вересня 2017 року, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука ОСОБА_2 за вказаним договором поруки є припиненою, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 стосовно того, що у нього не існує грошового зобов`язання перед позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» на підставі того, що боржник за кредитними договорами - ТОВ "Передмістя" (попередня назва ТОВ Фірма «Екстім») перебуває у стані банкрутства, з тих підстав, що даний позов пред`явлено до відповідача не як до поручителя підприємства-банкрута, а як до боржника за невиконаним грошовим зобов`язанням є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність заявлених позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» до ОСОБА_1 є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» до ОСОБА_1 та відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» до ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Леверідж» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Леверідж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Леверідж» () інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 5 788 783 грн. 22 коп. та три відсотки річних за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 163 384 грн. 62 коп.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Леверідж» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Леверідж» () на користь ОСОБА_2 судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 6607 грн. 50 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді