МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Справа №370/1463/14-ц

"21" червня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Ребенок Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання запові недійсним,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні відповідачкою ОСОБА_2 заявлено відвід головуючому по справі судді ОСОБА_3 . з посиланням на те, що є обґрунтовані сумніви в тому, що суддя не належним чином і у повному обсязі з врахуванням всіх обставин справи розглянула справу та не звернула увагу на те, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 виявила бажання поїхати додому для проведення курсу лікування по місцю реєстрації де 08.08.14 року була госпіталізована в неврологічне відділення Макарівської ЦРЛ. При огляді лікарем терапевтом 11.08.14 року зі слів родичів стан погіршився 3 дні, тому. 13.08.14 року була оглянута лікарем хірургом, а також невропатологом , де ОСОБА_4 надавала адекватні скарги згідно свого стану здоров`я , що в свою чергу свідчить, що вона була в ясній свідомості, при цьому лікарі не рекомендували огляд лікаря психіатра. Але при огляді 18.08.14 року з незрозумілих на те причин було призначено консультація лікаря психіатра, який 19.08.14 року провівши консультацію був поставлений діагноз: «Астено-депресивний синдром. Помірні когнітивні розлади»., але цим же лікарем психіатром Макарівської ЦРЛ була видана довідка №1842 від 27.08.14 року, що ОСОБА_4 на обліку у психіатра не перебувала, за допомогою та лікуванням до нього не зверталась. 19.08.14 року також перевідували члени православної церкви з якими вона спілкувалась і дякувала , що її не забувають, що також свідчить те, що вона розуміла, що відбувається навкруги. В цей же період вона сповідалася. Цьому є підтвердження лист від настоятеля Свято-Іллінської церкви. При наступній госпіталізації з 23.08.14-29.08.14 року ОСОБА_4 надавала скарги. При об`єктивному огляді зазначалось, що ОСОБА_4 була в ясній свідомості.

Згідно слів позивача була видана довіреність від 17.06.14 року, що ОСОБА_4 в цей день підписала даний документ, в якому уповноважила ОСОБА_5 оформити право власність на майно після чого передала паспорт на оформлення документів. Підтвердження тому, що ОСОБА_4 розуміла значення своїм діям є те, що вона повідомила відповідачки в якого приватного нотаріуса був складений заповіт на ОСОБА_1 і виявила бажання запросити натаріуса ОСОБА_6 для скасування заповіту в зв`язку з тим, що документи на все її майно знаходились у позивача, а через ваду правої кінцівки, що унеможливує підписання документу було з її волі запрошено сусідку ОСОБА_7 для підписання заяви на скасування заповіту. 16.09.14 року була її воля скласти новий заповіт на відповідачку, а також повідомила яких сусідів запросити для посвідчення заповіту. Експерти оцінюючи стан підекспертної у даний період часу у висновку судово-психіатричної експертизи №228цвід 25.12.15 року в розділі «обґрунтування» чомусь взагалі вирішили, що підекспертна в серпні 2014 року перенесла повторне ГПМК «внаслідок другого інсульту, ймовірно 08.08.14 року при цьому в МКСХ N94771-717 даних про це взагалі немає. Аналізуючи надану МКСХ N95961-638 з Мкакарівської ЦР/ НОМЕР_1 відомо, що незважаючи на те, що підекспертна на наступний день після її госпіталізації ІНФОРМАЦІЯ_1 померла при потраплянні до лікарні 07.10.14р. надавала скарги, що знову ж таки свідчить про розуміння щодо стану її здоров`я. Експерти взагалі не звернули увагу на протокол розтину N992 від 09.10.14 року та ультразвукове обстеження де встановлено діагноз хронічний гнійний пієлонефрит. Експерти аналізуючи стан підекспертної у період, яким цікавить суд, у висновку судово - психіатричної експертизи в розділі «відповіді на кожне поставлене питання» відповіли, що підекспертна ОСОБА_4 станом на 09.09 та 16.09.14 року страждала на хронічні стійкі психічні розлади у вигляді судинної деменції та посилались на МКХ-10: Р01.0.

В той же час згідно з діючими в Україні нормами МКХ-10( офіційна міжнародна класифікація хвороб 10-го перегляду, яка діє на всій території України) діагноз «Деменція» (недоумство) виставляється, коли симптоми та порушення психіки спостерігаються та фіксуються лікарями на протязі 6 місяців. Для визначення пацієнтки інтелектуально-мнестичне зниження використовують нейропсихологічні тести (ММБЕ)та шкали оцінки психічного статусу, разом з клінічними дослідженнями найважливішими з них є методи комп`ютерної або магнітно-резонансної томографії голови, та лабораторні дослідження, що не відповідає даному випадку. Психіатр Макарівської лікарні не застосувала зазначені методи, не правильно встановила діагноз ОСОБА_4 , а експерти підійшли до цього формально і виготовили експертний висновок необґрунтований, що є підставою для проведення повторної експертизи.

Суду неодноразово були поданні клопотання про призначення повторної експертизи про те, що висновок експертів №228ц від 25.12.15 року викликає сумніви в його правильності які були відхиленні суддею Мазка Н.Б. з причин , що в експертів трудовий стаж 22 та 23 роки хоч експертам зараховують подвійний стаж, а також що представник відповідачки не фахівець у галузі медицини після чого було подане клопотання про виклик експертів до суду де 27.02.18 року експерт ОСОБА_8 не з`явився з невідомих причин, а експерт ОСОБА_9 . звільнився. Експерта ОСОБА_8 викликали в суд 19.04.18 року, 06.06.18 року, 19.07.18 року, 20.10.18 року, де вже була відома причина не явки до суду звільнення через, що не можливо поставити запитання для роз`яснення і доповнення висновку, але суддя не звертає уваги на неявки експертів і знову відмовляє у задоволенні про призначення повторної експертизи.

Суд заслухав думку позивача адвоката Кузьменко В.О., який вважає відвід незаконним та необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Статті 36, 37 ЦПК України передбачають випадки, коли суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу.

Згідно вимог ч.2, ч.3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою ст.33 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ч.4 ст.39 ЦПК України, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, заявник відводу зобов`язаний надати докази упередженості судді для цілей відводу.

Суд вважає заяву про відвід необґрунтованою, безпідставною, оскільки заявником не надано доказів упередженості судді для цілей відводу.

Згідно до вимог п.7 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід (п.11 ч.1 ст.253 ЦПК України).

Керуючись вимогами ст.36, 39, 40, 252, 253 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заявлений відповідачкою ОСОБА_10 відвід судді - визнати необґрунтованим.

Провадження у цивільній справі зупинити до вирішення питання про відвід.

Визначити склад суду для вирішення питання про відвід згідно ч.3 ст.40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя