Справа № 361/8417/18
Провадження № 2/361/1372/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 червня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Смірновій І.В., Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач зазначав, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 27 березня 2001 року, виданого на підставі рішення виконкому Броварської міської ради Київської області за реєстровим № 6082.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05 грудня 2018 року, наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради, у вищевказаному будинку зареєстрований його син ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 хоча і зареєстрована на даний час за вищевказаною адресою, проте, на момент подання цієї

позовної заяви в зазначеному будинку не проживає з серпня 2012 року.

Відповідач не сплачує комунальні послуги, особистих речей відповідача у будинку немає, перешкод у користуванні житловим будинком їй ніхто не чинить.

Таким чином, реєстрація відповідача у житловому будинку порушує його законне право на здійснення користування та розпорядження його нерухомим майном, зокрема перешкоджає в призначенні субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 27 березня 2001 року, виданого на підставі рішення виконкому Броварської міської ради Київської області за реєстровим № 6082 (а.с.10).

Дана інформація підтверджується технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.8-12).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.12.2018 р., наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради, у вищевказаному будинку зареєстрований син позивача - ОСОБА_3 та донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.163).

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 20 листопада 2018 року, 03 грудня 2018 року, 07 грудня 2018 року, складених депутатом Броварської міської ради Київської області Лемпіцьким В.А. на підставі звернення позивача, за адресою: АДРЕСА_1 на момент складення даного документу постійно проживає тільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрована ОСОБА_2 , яка фактично за вищевказаною адресою не проживає з серпня 2012 року, вказані обставини підтверджують свідки (а.с.14,15,16).

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , так як відповідач понад одного року не проживає у спірному будинку.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. С. Сердинський