Справа № 462/7133/18 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/785/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Львів

Справа № 462/7133/18

Провадження № 22-ц/811/785/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 січня 2018 року у складі судді Бориславського Ю.Л.

у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства Київстар до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21 січня 2019 року позов задоволено часткова.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Київстар , рахунок № НОМЕР_1 , ПАТ Альфа-Банк, МФО 3000346; ІПН 59 45483 (сорок п`ять тисяч чотириста вісімдесят три гривні 92 копійок матеріальної шкоди.

Стягнув із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1636 гривень в дохід держави.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 січня 2019 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПрАТ шкоди в розмірі 45483,97 гривень скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Вказує, що органом досудового розслідування доведено його вину в частині того, що обвинувачений здійснював несанкціоноване втручання в мережу електрозв`язку оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар використовуючи лише три номери мобільного оператора ПАТ Київстар, що відповідно призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації. Розмір шкоди за використання цих телефонних номерів оператора ПРАТ Київстар повністю оплачено, що підтверджується відповідною банківською квитанцією.

Зазначає, що суд першої інстанції всупереч ст. 127 КПК України не звернув увагу на те, що шкоду спричинено внаслідок кримінального правопорушення відшкодовано повністю, та взаємозв`язок із заявленою до стягнення шкоди із вчиним ОСОБА_1 кримінального правопорушення відсутній.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Звертає увагу апеляційного суду, що розрахунки позивача є теоретичними, побудові на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 22.05.2018 р., який ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.10.2018 р. скасовано в частині вирішення цивільного позову, в решті залишено без змін, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 800 (вісімсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 ( тринадцять тисяч шістсот) гривень.

Як встановлено вироком Суду від 22.05.2018р., упродовж травня 2016 року ОСОБА_1 з метою особистого збагачення в незаконний спосіб, не будучи оператором телекомунікацій з правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів зв`язку, не маючи відповідної ліцензії виданої Національною комісією з питань регулювання зв`язку в порушення вимог п.1 ст.33, п.2 ст.42, п.1 ст.63 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003, п. 230 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 09.08.2005 № 720, п.4.8 «Положення про діяльність операторів міжміського, міжнародного зв`язку телефонної мережі загального користування України та їх взаємодію між собою» затвердженого наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України №19 від 14.02.2001, встановив та відповідним чином, використовуючи портативний комп`ютер (ноутбук) та мобільні модеми із сім-картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , здійснював несанкціоноване втручання в мережу електрозв`язку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що призвело до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації.

Внаслідок порушення маршрутизації зв`язку з телекомунікаційного обладнання абонентів мережі рухомого /мобільного/ зв`язку ПрАТ «Київстар», яким надані номери на телекомунікаційну мережу загального користування надходив вхідний міжнародний трафік голосової телефонії під виглядом викликів з мережі рухомого /мобільного/ зв`язку.

Телефонні номери абонентів мережі рухомого /мобільного/ зв`язку ПрАТ «Київстар» використовувалися для підміни оригінального номеру абонента «А» при завершенні вхідного міжнародного трафіку голосової телефонії на телекомунікаційну мережу загального користування.

В ході обшуку в квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_1 , працівниками СВ УСБУ у Львівській області, були виявлені ряд носіїв інформації, коробки та корпуси від модемів, системний блок, ноутбук, сім-картки операторів мобільного зв`язку, зокрема і мобільного оператора ПрАТ «Київстар».

Позивачем здійснено розрахунок майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_1 «Київстар» внаслідок незаконних дій відповідача, та такий є обґрунтований, здійснений відповідно до номерів SIM-карток (ІСС) та номерів телефонів (MSISDN) мережі Київстар, із врахуванням вартості хвилин вхідного міжнародного трафіку у період, в якому відбувалося несанкціоноване використання таких відповідачем. Відтак, розмір шкоди становить 48482,07 грн.

Факт використання телефонних номерів абонентів стільникового зв`язку мережі Київстар для підміни оригінального номеру абонента «А» при завершені вхідного міжнародного телефонного трафіку на телекомунікаційній мережі позивача, в обхід міжнародних центрів комутації (МЦК), опорно-транзитних станцій з функціями автоматичних міжміських телефонних станцій (ОПТС/АМТС) підтверджується актами вимірювання параметрів телекомунікаційних мереж № 32-166/МЕ08 від 29.02.2016 року, № 32-178/МЕ08 від 09.03.2016 року, № 32-183/МЕ08 від 14.03.2016 року,№ 32-184/МЕ08 від 14.03.2016 року, № 32-185/МЕ08 від 14.03.2016 року, № 32-208/МЕ08 від 21.03.2016 року, № 32-209/МЕ08 від 21.03.2016 року, № 32-210/МЕ08 від 21.03.2016 року, № 32-235/МЕ08 від 28.03.2016 року, № 32-260/МЕ08 від 11.04.2016 року, №32-275/МЕ08 від 18.04.2016 р., №32-276/МЕ08 від 18.04.2016 р., № 32-303/МЕ08 від 25.04.2016 року, № 32-323/МЕ08 від 04.05.2016 року, №32-325/МЕ08 від 04.05.2016 р., №32-331/МЕ08 від 11.05.2016 р., №32-332/МЕ08 від 11.05.2016 р., №32-343/МЕ08 від 16.05.2016 р., №32-345/МЕ08 від 16.05.2016 р., №32-368/МЕ08 від 23.05.2016 р., №32-369/МЕ08 від 23.05.2016 р., №32-370/МЕ08 від 23.05.2016 р., №32-393/МЕ08 від 30.05.2016 р., №32-395/МЕ08 від 30.05.2016 р. Державного підприємства Український державний центр радіочастот.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На основі вищенаведеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Залізничного районного суду м. Львова, що позивач правомірно застосував формулу розрахунку завданої матеріальної шкоди, яка визначається як різниця між сумарною вартістю вхідного міжнародного трафіку та нарахувань білінгової системи за національну телефонію, при цьому сумарна вартість вхідного міжнародного трафіку визначається із суми усіх дзвінків, виконаних з порушенням маршрутизації трафіку у хвилинах помножену на вартість хвилини вхідного міжнародного трафіку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно з ч.ч. 1-2 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок завданих збитків позивачу, який становить 45983,97 гривень є теоретичним та таким, що побудований на можливих очікуваннях отримання певного доходу спростовуються матеріалами справи та вироком Залізничного районного суду м. Львова від 22.05.2018 р.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції та однією із підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 червня 2019 року.

Головуючий

Судді