Дата документу 23.10.2019 Справа № 554/5128/19
Провадження №2/554/1985/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі: головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря: Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

представник позивача: Дроменко Л ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

представник відповідача Мороз ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 С ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 62064,45 гривень, що складається з наступних витрат: 3522 гривень та 1817 євро, що станом на 05.06.2019 року відповідно до курсу НБУ ( 1 євро = 30,591477) еквівалентно 55587 гривень - витрати понесені з виконання доручення, штрафні санкції в розмірі 2955,45 гривень; витрати на надання правничої допомоги у розмірі 10000 гривень та сплачений судовий збір.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що між ним та відповідачем було укладено усний договір доручення, на виконання якого відповідачем видана довіреність на його ім`я. Відповідно до виданої довіреності від 08.01.2019 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_6 «купити на його ім`я будь-який транспортний засіб за кордоном в країнах Європи, на умовах, за ціну та по вибору та за розсудом представника та перегнати його до України за місцем проживання ОСОБА_2 ». На виконання довіреності позивачем було здійснено підбір транспортного засобу, ціна та модель якого була попередньо погоджена із ОСОБА_2 Фотокартки автомобіля та його ціна направлялися відповідачу на номер телефону по «Вайберу»: «050 826-37-26».

Таким чином, ними було погоджено придбання за кордоном автомобіля: марки RENAULTMASTERT33 L1H1 2.5 DCI 107 KWE4 FAP, номерний знак НОМЕР_1 НОМЕР_2 , рік випуску 2010 за ціною 4950 євро. На підтвердження придбання автомобіля позивачем були отримані документи на нього. В ході виконання прийнятого доручення представником було витрачено кошти в сумі: 6816,5 євро та 3522,00 грн. Дані витрати складаються з витрат на придбання автомобіля, страхування транспортного засобу, заправка автомобіля для проїзду до місця виконання доручення (до місця проживання відповідача), оплата платних доріг, витрати понесені на митниці огляд, перевірка транспортного засобу, оплата попередньої декларації та інші витрати. Про проведені витрати відповідачу було повідомлено попередньо перед їх понесенням, крім того більша частина з них була оговорена до того як було прийнято на себе виконання доручення: це стосується витрат на придбання автомобіля, супутніх витрат у зв`язку із купівлею автомобіля, перегоном його з місця купівлі і до місця проживання ОСОБА_2 .

Під час усної домовленості про виконання договору доручення між ними було погоджено, що позивач приганяє автомобіль на територію України (в м. Полтава), а питання розмитнення авто та постановка його на реєстраційний облік здійснюється вже самим ОСОБА_2 .

Виконавши свою частину домовленостей, позивачем було пригнано до м. Полтави автомобіль RENAULT MASTER T33 L1H1 2.5 DCI 107 KW E4 FAP, номерний знак 8 НОМЕР_3 НОМЕР_2 , рік випуску 2010. В тому числі на виконання наданого доручення ним було витрачено кошти в сумі 6816,5 євро та 3522,00 грн.

Транспортний засіб було передано відповідачу 31.03.2019 року. Під час передачі було проведено звірку витрат на виконання доручення та передано квитанції на проведені витрати, про що підписано відповідний письмовий документ в присутності свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Також, при узгодженні витрат була присутня цивільна дружина позивача ОСОБА_10 . Відповідно до вищевказаного письмового документа, ОСОБА_2 мав відшкодувати до 31.04.2019 року понесені позивачем витрати на виконання доручення в сумі, що становить 1817 євро та 3522,00 грн. У разі не відшкодування витрат сторони домовилися про стягнення про стягнення 5% пені від суми заборгованості за місяць.

Станом на дату подачі позову, кошти в сумі 1817 євро та 3522,00 грн. позивачу не відшкодовані, при цьому автомобіль на виконання доручення від нього прийнято. Наразі, даний автомобіль вже навіть проданий відповідачем.

Таким чином, оскільки відповідач у добровільному порядку понесені позивачем на виконання довіреності кошти не відшкодував, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 26.06.2019 року було відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.36).

27.08.2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає позов безпідставним, необґрунтованим та незаконним. Зазначає, що для придбання автомобіля він зміг заощадити суму 8000 євро, яку планував використати на його купівлю та сплату податків. Оскільки, цієї суми не достатньо для придбання нового автомобіля, тому шукав автомобіль бувший у вжитку, але у гарному стані, найкращим варіантом вважав придбати такий автомобіль за кордоном. Через знайомого ОСОБА_11 він познайомився з ОСОБА_10

08.01.2019 року в м.Полтаві в робочому приміщені ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_1 у присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відбулася зустріч з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 Під час зустрічі ОСОБА_10 підтвердила своє бажання перевезти їхні спільні з ОСОБА_7 речі з Нідерландів на автомобілі, який буде придбано на його ім`я і за його кошти в Нідерландах і запропонувала йому дати нотаріальну довіреність напредставництво його інтересів при купівлі автомобіля на ОСОБА_7 Відповідачпідтвердив своє бажання придбати в Європі легковий фургон, не заперечував щодо його використання ОСОБА_10 та ОСОБА_7 для власних потреб під час транспортування в Україну, не заперечував, що його інтереси під час купівлі автомобіля буде представляти ОСОБА_7 Того ж дня він передав ОСОБА_7 кошти для придбання на його ім`я зазначеного транспортного засобу.

Отже, предметом домовленості було придбання ОСОБА_7 від його імені в Нідерландах пасажирського автомобіля з кузовом типу "фургон" (легковий фургон), який у подальшому він зможе використовувати в Україні для власних потреб, а той використає для перевезення власних речей та речей ОСОБА_10 з Нідерландів в ОСОБА_13 . Умовами домовленості є безоплатність дій, добровільність, відсутність зобов`язань щодо строків та відсутність жодних компенсацій сторонам за представництво та за використання автомобіля для власних потреб під час його транспортування в Україну.

У той же день, 08.01.2019 року вони звернулись до нотаріуса, який посвідчив довіреність, якою ОСОБА_2 , на підставі укладеного з повіреним усного договору, уповноважив громадянина Королівства Нідерланди ОСОБА_7 купити на його ім`я будь-який транспортний засіб за кордоном в країнах Європи, на умовах, за ціну та по вибору та за розсудом представника та перегнати з його до України за місцем його проживання. Всього для покупки автомобіля ним було надано 5000 євро. Зазначає, що він не укладав з ОСОБА_6 жодного договору доручення. Домовленість ОСОБА_6 не є договором-доручення, оскільки він не надавав жодних ОСОБА_14 ОСОБА_6 . Вони домовились про вищезазначене, виходячи кожен з власних інтересів, які на той час у них співпали, діяли добровільно, на безоплатній та безкомпенсаційній основі, діяли кожен для досягнення власної мети. Його метою було придбання в Європі пасажирського автомобіля з кузовом типу "фургон", метою Назарі ОСОБА_15 було перевезення своїх речей та речей ОСОБА_10 з Нідерландів у Полтаву. Кошти, необхідні для придбання автомобіля за кордоном, ним було надано без розписки. У такий спосіб він, як особа, яку представляють, забезпечив представника матеріальними ресурсами, необхідними для оплати вартості автомобіля.

ОСОБА_6 порушив домовленість, згідно якої автомобіль мав бути таким, щоб відповідач міг ним користуватись в Україні (мав відповідати вимогам законодавства для його реєстрації та використання в Україні). Звертає увагу суду, що позивач не надав до суду жодних належних та допустимих доказів укладання с продавцем договору купівлі-продажу автомобіля, оформленого на його ім`я за ціною 5400 євро.У наданому до суду документі (купівлі-продажу автомобіля) покупцем автомобіля є ОСОБА_6 , що не відповідає жодним домовленостям та наданій ним довіреності на представництво. До того ж, наданий до суду документ, згідно якого ОСОБА_6 нібито купив автомобіль на своє ім`я за ціною 5400 євро, складений пізніше (25.03.2019 року), ніж договір купівлі-продажу автомобіля, оформлений на ім`я відповідача за ціною 3250 євро (23.03.2019 року).

При цьому, сума купівлі автотранспортного засобу, зазначена у доданому до позову договору купівлі, нібито укладеному між продавцем товару та покупцем - ОСОБА_16 (5400 євро) не відповідає вартості купівлі автомобіля, зазначеній позивачем у долученій до позову "Итоговой сверке расходной части и передачи транспортного средства в связи с покупкой и доставкой автомобиля для ОСОБА_17 ", у якій вартість придбання зазначена у сумі 4950 євро.

Позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач погодився оплачувати витрати на "перегон" автомобіля з місця купівлі в ОСОБА_13 . Відповідач не визнає, нібито понесених згідно "Итоговой сверке расходной части и передачи транспортного средства в связи с покупкой и доставкой автомобиля для ОСОБА_18 ОСОБА_6 , витрат на огляд транспортного засобу у зазначеному ним розмірі 50 євро, витрат ОСОБА_6 у розмірі 41,60 евро на проживання його та ОСОБА_10 в готелі, витрати ОСОБА_6 у розмірі 200 євро та 936 гривні, понесені як оплату від його імені попередньої митної декларації, здійсненої у пункті пропуску через 158 відділення банку (а.с. 57-81).

Ухвалою суду від 29.08.2019 року клопотання представника позивача задоволено. Викликано в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 Клопотання сторони відповідача задоволено частково. Викликано в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 (а.с. 104).

16.09.2019 року від представника позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив, в якій зазначає, що не відповідає дійсності та не підтверджується доказами факт, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 була домовленість щодо придбання саме пасажирського автомобіля з кузовом типу «фургон» (легковий фургон). Як вбачається зі змісту самої довіреності, виданої добровільно на свій розсуд ОСОБА_2 , питання про пасажирський автомобіль (легковий фургон) не стояло. Було видано доручення на придбання будь-якого автомобіля. А враховуючи пояснення відповідача, що йому був необхідний автомобіль для перевезення своїх товарів, то достовірними виглядають пояснення позивача, що була домовленість на придбання вантажно-пасажирського автомобіля.

Сторонами було досягнуто домовленості про те, що витрати на придбання автомобіля та доставку його в Україну несе ОСОБА_2 , оскільки для того щоб привезти автомобіль в Україну його треба знайти, оформити за кордоном, сплатити за нього кошти, заправити його бензином, та витратити значний час та фізичні сили для того, щоб проїхати за кермом не одну країну Європи та не один кілометр доріг. Відповідно до довіреності від 08.01.2019 року ОСОБА_6 мав право укладати необхідні цивільно-правові угоди, визначаючи на власний розсуд їх ціну та інші умови, сплачувати належні з відповідача платежі, податки, збори, сплачувати належні з ОСОБА_2 гроші за купівлю ТЗ». В довіреності, яка була надана ОСОБА_2 вказано, що вона видана на підставі укладеного з повіреним усного договору. Тобто, ОСОБА_6 згідно довіреності є повіреним на вчинення дій необхідних для придбання автомобіля для відповідача за кордоном. Про згоду на придбання вказаного автомобіля свідчить переписка між відповідачем та ОСОБА_10 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 жодного разу не заявив, що його не влаштовує даний автомобіль. Крім того, зазначає, що питання митного оформлення автомобіля в Україні покладалося на ОСОБА_2 , який, якби підійшов до цього питання відповідально, зміг би передбачити всі наслідки завчасно. Відповідач знав про придбання для нього саме автомобіля RENAULT MASTERT33 L1H1 2.5 DCI 107 KWE4 FAP, номерний знак 8 НОМЕР_3 НОМЕР_2 , рік випуску 2010 за ціною 4950 євро і знав він про це з 09.02.2019 р., а тому вимога «обміняти автомобіль» більше ніж через місяць після його придбання та ще й тоді, коли останній вже був на кордоні, є необґрунтованою. Вартість автомобіля становить 4950 євро. Крім того, за придбання автомобіля по договору купівлі-продажу ОСОБА_6 було сплачено 150 євро за страхування автомобіля та 300 євро було внесено на депозит за зберігання автомобіля на площадці магазину. Оскільки, 300 євро це депозитні кошти, які повертаються покупцю після забирання автомобіля з площадки, то вони в рахунок для відшкодування ОСОБА_2 включені не були. У договорі купівлі-продажу, який доданий до позовної заяви вказані всі кошти, які вносив ОСОБА_6 за придбання автомобіля, в тому числі ті які були внесені з подальшим поверненням (депозитні кошти). В останньому договорі купівлі-продажу від 25.03.2019 року продавцем вказані всі понесені витрати за придбання автомобіля: 3250 євро кошти за придбання автомобіля внесені через банк (безготівковий розрахунок); 1700, 00 євро кошти за придбання автомобіля внесені готівкою продавцю; 150,00 євро за страхування автомобіля (обов`язків платіж без якого неможлива експлуатація автомобіля); 300,00 євро - депозитні кошти (гарантія придбання автомобіля).

Тобто, вартість автомобіля 4950 євро (кошти внесені в безготівковому порядку та готівка); додатково оплаті підлягає 150,00 євро (кошти за страхування автомобіля).

Всі ці платежі були відображені в звірці витрат. Попередньо позивач направляв відповідачу документи на підтвердження вартості автомобіля (договір купівлі-продажу від 09.02.2019 р.), в якому продавець попередньо вказав загальну ціну вартості автомобіля 4950,00 євро .

Понесені позивачем витрати підтверджуються «Итоговой сверкой», яка була складена за результатами виконання договору доручення. Всі витрати були озвучені при зустрічі та на їх понесення були надані чеки в оригіналах. Дані чеки були передані ОСОБА_2

ОСОБА_2 ОСОБА_20 ОСОБА_6 пригнати для нього вантажний автомобіль типу «газель», на придбання якого передав 4000 євро. Потім додатково на супутні витрати передав ще 1000 євро. Давши згоду на придбання автомобіля в загальному на суму 6000 євро, ОСОБА_2 запевнив, що всі витрати відшкодує, і жодного разу під час узгодження, як вартості придбання самого автомобіля, так і по супутніх витратах не надавав будь-яких заперечень. (а.с. 119-125).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_21 позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Вказала, що по усній домовленості з відповідачем позивач повинен був придбати фургон, а по довіреності будь-який транспортний засіб. ОСОБА_6 погодився безоплатно підібрати автомобіль, цим автомобілем мали перевезти речі ОСОБА_22 . Факт витрат, які повинен сплатити на протязі одного місяця відповідач, підтверджується звіркою, яку він підписав у присутності свідків.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що він хотів придбати на свої кошти бюджетний автомобіль, не вантажний. Вони, в свою чергу, хотіли перевезти свої речі. Він передав 5000 євро на придбання автомобіля. Проте, купили вантажний автомобіль, який він просив обміняти. Звірку він вимушений був підписати, оскільки за 8 днів він повинен був розмитнити авто, а документи не віддавали. Як вияснилось, зазначений автомобіль не підлягав розмитненню, тому він його вивіз в Польщу. Транспортний засіб позивачем був куплений за 3250 євро, митниця це підтвердила.

Представник відповідача ОСОБА_23 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні вимог. Вказав, що немає оригіналу договору купівлі-продажу, відсутні докази понесених витрат. Пояснив, що у справі є 3 договори купівлі транспортного засобу і лише в одному фігурує ОСОБА_2 , як покупець.

Представник відповідача ОСОБА_24 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Просив відмовити в задоволенні вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченої довіреності, виданої 08.01.2019 року, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_6 купити на його ім`я будь-який транспортний засіб за кордоном в країнах Європи, на умовах, за ціну та по вибору та за розсудом представника та перегнати його до України за місцем проживання ОСОБА_2 (а.с.11 довіреність).

Відповідно до положень ст.1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до положень ч.1 ст.1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Відповідно до положень ст.1006 ЦК України повірений зобов`язаний: 1)повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості прохід виконання його доручення; 2)після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність,строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Відповідно до положень ст.1007 ЦК України довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення.

Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення.

Довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення.

Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно вимог ст. 208 ЦК України договір доручення укладається в простій письмовій формі. За бажанням сторін він може бути засвідчений у нотаріуса. (ст.209 ЦК України).

Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір належить до юридичних фактів, на основі яких виникають зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначив позивач, довіреність, яка була надана ОСОБА_2 , видана на підставі укладеного з повіреним усного договору. ОСОБА_2 запевнив його, що всі витрати відшкодує, і жодного разу під час узгодження, як вартості придбання самого автомобіля, так і по супутніх витратах не надавав будь-яких заперечень.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав лише довіреність, якою відповідач уповноважив його на здійснення ряд дій, проте довіреність не містить обов`язку відповідача про оплату перевезення спірного автомобіля, з цього приводу жодних домовленостей між сторонами укладено не було.

Сторона відповідача в судовому засіданні повністю заперечила існування усного договору доручення на умовах визначених позивачем.

З дослідженої в судовому засіданні нотаріально посвідченої довіреності від 08.01.2019 року, судом встановлено, що в ній відсутні домовленості про те, що ОСОБА_6 повинен вчинити дії, передбачені довіреністю, за власні кошти.

Більше того, як зазначає відповідач, у наданому до суду документі (купівлі-продажу автомобіля) покупцем автомобіля є ОСОБА_6 , що не відповідає жодним домовленостям та наданій ним довіреності на представництво (а.с.23-24). Крім того, в матеріалах справи наявний договір від 23.03.2019 року про купівлю автомобіля за 3250 євро на ОСОБА_25 (а.с.82) та договір на ОСОБА_26 за ціною купівлі автомобіля 4950 євро (а.с.126).

Отже, не спростовані доводи відповідача, що наданий до суду документ, згідно якого ОСОБА_6 купив автомобіль на своє ім`я за ціною 5400 євро, складений пізніше (25.03.2019 року), ніж договір купівлі-продажу автомобіля, оформлений на ім`я відповідача за ціною 3250 євро (23.03.2019 року).

При цьому, сума купівлі автотранспортного засобу, зазначена у доданому до позову договору купівлі з ціною 5400 євро не відповідає вартості купівлі автомобіля, зазначеній позивачем у долученій до позову підсумковій звірці, у якій вартість придбання зазначена у сумі 4950 євро (а.с.28).

Як вказує сторона позивача, про згоду на придбання вказаного автомобіля свідчить переписка телефоном між відповідачем та ОСОБА_10 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 жодного разу не заявив, що його не влаштовує даний автомобіль.

Проте, така переписка, без будь-яких письмових документів на підтвердження зазначених вище витрат суд вважає неналежним доказом.

Щодо вказаної підсумкової звірки (а.с.28), судом встановлено, що ОСОБА_2 стверджував, що він дійсно підписав зазначену підсумкову звірку, проте жодних боргів у нього перед позивачем немає та зробив це він вимушено.

Що стосується витрат позивача, пов`язаних з виконанням доручення та плати за виконання доручення, суд вважає, що ОСОБА_6 не надано доказів на підтвердження того, які саме дії ним вчинялися на виконання доручення, які витрати ним були понесені у зв`язку з виконанням цих дій, не надано детального розрахунку плати за виконання доручення пропорційно до обсягу виконаної роботи.

Тому, із встановлених в судовому засіданні обставин слідує, що ОСОБА_6 не подав жодного доказу в підтвердження того, що він за свої кошти виконував дії, вказані в довіреності, та здійснював витрати на доставку автомобіля. За таких обставин позовні вимоги позивача є недоведеними.

Суд критично розцінює доводи позивача щодо підписання власноручно відповідачем на аркуші паперу певних розрахунків, які б могли свідчити про боргові його зобов`язання перед ОСОБА_6 , а також посилання на те, що борг відповідач повинен повернути ОСОБА_10 , оскільки такі записи не здійснені у формі розписки чи іншого договору, зокрема, договору доручення, на підставі якого було б видано довіреність, а відтак, на думку суду, такі не містять ознак зобов`язань, не створюють будь-яких прав та обов`язків сторін та не можуть бути виконані.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач на підтвердження своїх позовних вимог посилався на покази ряду свідків. Так, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що позивач - її товариш, вона сама переганяла автомобіль для відповідача. ОСОБА_2 не заперечував проти оплати витрат, віддав 60 євро за ключ і вона викреслила ці витрати зі звірки. Вона 200 євро віддала на митниці, 50 євро передала адвокату за огляд транспортного засобу, квитанції не дали.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 попрохав його подивитись автомобіль. Відповідачу надали звіт, він не погоджувався з пунктами в звірці, вказав, що вони речі свої перевозили. Автомобіль був пристойний, всі документи були, люди витратили свої кошти на митниці, за пальне. Він і ще двоє свідків розписалися в звірці.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що при ньому ОСОБА_2 не хотів забирати автомобіль, а потім написав, що на протязі одного місяця передасть гроші. Він бачив чеки, в руки їх не брав, кому їх передали не знає.

Також, в ході судового розгляду були допитані свідки зі сторони відповідача. Так, свідок ОСОБА_12 , яка є цивільною дружиною відповідача, пояснила, що вона була присутньою при передачі коштів, про вантажний автомобіль та витрати мова не йшла.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що при ньому передавались гроші, відповідач домовлявся не про вантажний автомобіль, але привезли великий автомобіль.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 погодився підписувати папери, коли хазяїн відмовився віддавати ключі від авто.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача на його користь грошових коштів не підлягає до задоволення, оскільки така не підтверджується належними доказами, а рішення суду не може ґрунтуватися на показах свідків з даного приводу.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів незаконні, необґрунтовані та не підлягають задоволенню судом.

Питання про судові витрати судом вирішено в порядку ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,82,141,211,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.611,610,526,1000,1006,1007 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

позивач:ОСОБА_6 , місце проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 01.11.2019 року.

Суддя: А.М.Чуванова