Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 643/5955/19

Провадження № 2/643/3315/19

04 липня 2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Логвінова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Коцюбинської М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами 08.09.2012 року був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька - ОСОБА_4 . З часу припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів саме в розмірі 4000,00 грн. Також, зазначив, що його доходи є мінливими та нерегулярними, оскільки він офіційно не працевлаштований. Вказав, що у нього є можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Крім того, вказав, що позивач разом з дитиною мешкають у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності його матері. Зазначена квартира надана у користування позивачу ним та його матір`ю, з метою забезпечення проживання позивача та їх дитини, жодні перешкоди у користуванні квартирою позивачу не чиняться. Також, зазначив, що він неодноразово звертався до позивача з пропозицією надати йому банківський рахунок, на якій він би міг перерахувати аліменти на утримання дитини, однак позивач на його звернення не відреагувала.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.09.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб (а.с. 4).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що також в судовому засіданні не заперечувалось учасниками справи (а.с. 50).

Сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.04.2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки про доходи, виданої Головним управлінням Держпраці, загальна сума доходу отриманого ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по січня 2019 року становить 141452,60 грн. (а.с. 9).

Охорона дитинства в Україні визначається як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з Закону України «Про охорону дитинства», а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 1258/5/20-40/57-11-19 від 20.06.2019 року, інформація про доходи ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2017 року по 1 квартал 2019 року відсутня (а.с. 52).

З довідки Харківського міського центру зайнятості від 19.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 станом на 18.06.2019 року у центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебуває (а.с. 51).

Також, відповідачем у судовому засіданні зазначено, що його матері на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідачем та його матір`ю надана у користування позивачу, з метою проживання в ній позивача та їх спільної дитини, що також не заперечувалось представником позивача у судовому засіданні.

Положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 липня 2019 року у розмірі 1699,00 грн.

Таким чином, з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини на 2019 рік, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред`явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до приписів ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання даного позову, часткове задоволення позовних вимог, сума судового збору у розмірі 384,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 16.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду та з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 09.07.2019 року.

Суддя А.О. Логвінов