2/465/1618/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.06.2019 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді Кузя ВЯ.

за участі секретаря судового засідання Янковської С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття із нього арешту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовною заявою про визнання права власності на майно, що є предметом цього позову; зобов`язаня відповідача закінчити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 29.03.1991 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів заробітку у зв`язку зі смертю боржника; зняти арешт майна, накладений 11.01.2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори на майно боржника ОСОБА_3 за реєстровим номером 4340265 на підставі постанови С-1 від 27.07.2001 року, ВДВС Франківського управління юстиції вх. №2579, а також стягнення із відповідача судових витрат з розгляду даної справи, а саме: витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. та судовий збір у розмірі 1409, 60 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги покликається на те, що 29.03.1991 року постановою народного судді Радянського районного народного суду м.Львова стягнуто з громадянина України ОСОБА_3 на користь громадянки України ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини заробітної плати, але не менше 20 крб. на одну дитину щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.07.2001 року державним виконавцем Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції видано постанову С-1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 , а саме частку квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 21.12.2018 року, 11.01.2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 за реєстровим номером 4340265 на підставі постанови С-1 від 27.07.2001 року, ВДВС Франківського управління юстиції .

25.10.2018 року , вона , позивач подала заяву про зняття арешту з майна, оскільки така належить їй на праві спільної сумісної власності , на що 07.11.2018 року відповідачем було надіслано відповідь, в якій було відмовлено у задоволені вимоги про зняття арешту з належного майна. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позові. В чергове судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, уточнивши позовні вимоги, згідно яких просить зняти арешт майна накладений 11.01.2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори на майно боржника ОСОБА_3 за реєстровим номером 4340265 на підставі постанови С-1 від 27.07.2001 року, ВДВС Франківського управління юстиції вх. №2579, а також стягнути із відповідача судовий збір. Від решти позовних вимог позивач відмовилась.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов, хоча належним чином викликався у порядку ст.ст. 128-130 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 і належить ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 , видане 08.07.2004 року Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради згідно розпорядження №894.

29.03.1991 року постановою народного судді Радянського районного народного суду м.Львова стягнуто з громадянина України ОСОБА_3 на користь громадянки України ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини заробітної плати, але не менше 20 крб. на одну дитину щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.07.2001 року державним виконавцем Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції видано постанову С-1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 , а саме частку квартири АДРЕСА_1 .

29 вересня 2006 року було встановлено факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 30 вересня 2006 року.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 21.12.2018 року, 11.01.2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 за реєстровим номером 4340265 на підставі постанови С-1 від 27.07.2001 року, ВДВС Франківського управління юстиції вх. №2579.

На звернення ОСОБА_1 до Франківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області про зняття арешту з майна, їй було відмовлено, з підстав того, що в провадженні виконавчих проваджень, де стороною є ОСОБА_3 у ВДВС не перебуває та не перебували.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» , арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Тобто, підсумовуючи вказану правову норму, суд дійшов висновку, що законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке було накладено арешт.

Статтею 41 Конституції України , передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

За змістом ст. ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що у даному випадку порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Відповідно о ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідачем сплачено судових збір у розмірі 1409,60 грн. за кожну із заявлених позовних вимог, а вподальшому остання відмовилась від однієї із них, стягненню із відповідача підлягає судовий збір у розмірі 704, 80 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 12,19, 128-130, 141, 247,258-259, 263-265,268, 280-282,284,289,351-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття із нього арешту, задовольнити частково.

Зняти арешт майна на частку квартири АДРЕСА_1 , накладений 11.01.2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори на майно боржника ОСОБА_3 за реєстровим номером 4340265 на підставі постанови С-1 від 27.07.2001 року, ВДВС Франківського управління юстиції вх. №2579.

Стягнути із Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ( м. Львів, вул.. Конотопська, 6/8) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_3 ) судовий збір з розгляду справи у розмірі 704 ( сімсот чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Якщо відповідачу, повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Роз`яснити, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Франківський відділ державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, юридична адреса: м. Львів, вул. Конотопська, 6, кв. 8;

Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя В. Кузь