КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Волошиної В.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Національного банку України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року в позові ОСОБА_2 до Національного банку України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року, суддею-доповідачем встановлено, що апеляційна скарга подана в межах строків апеляційного оскарження згідно з частиною 1 статті 354 ЦПК України.

Так, за загальними правилами вказаної норми апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2019 року судом першої інстанції проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення. Повний текст судового рішення не містить дати його складання.

У відповідності до вимог статей 122, 123, 124 ЦПК України тридцятиденний строк на оскарження рішення суду з дня проголошення судового рішення закінчився 21 червня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана позивачем 12 червня 2019 року, тобто протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Разом з тим, перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» ( в редакції Закону № 2147-VIII, яка діє з 15 грудня 2017 року) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом справляється судовий збір. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, позивач при її подачі не здійснив оплату судового збору, посилаючись на пункт 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору за подання скарги на рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про наявність у особи, яка подає апеляційну скаргу, підстав для звільнення від сплати судового збору, суддя-доповідач виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до положень пункт 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду судовий збір не справляється.

Аналізуючи норму пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» у її системному зв`язку з положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» слід дійти до висновку, що особа, право якого порушене і яка у зв`язку саме з цим подає позов про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов`язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді.

Оскільки позивач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об`єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом, то у таких випадках він зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної на рішення суду, а саме 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру з ціною позову 7 502 940,19 грн. За ставками, встановленими для позовів майнового характеру слід виходити - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762,00 грн.

При поданні позовної заяви у 2018 році за заявленими вимогами позивача підлягав сплаті судовий збір у розмірі 8 810,00 грн. (максимальна ставка із розрахунку 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 1 762,00 грн.)

Позивачем рішення суду першої інстанції оскаржується у повному обсязі.

Таким чином, у відповідності до вимог підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції повинен складати розмір 13 215,00 грн. із розрахунку (8 810,00 грн. х 150% ).

Однак, при подачі апеляційної скарги позивачем не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статті 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

З урахуванням наведеного, особі, яка подає апеляційну скаргу слід сплатити судовий збір у розмірі 13 215,00 грн. та надати суду апеляційної інстанції оригінал платіжного документу.

Реквізити рахунку для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 0024, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Особі, яка подає апеляційну скаргу, суд роз`яснює положення статті 8 Закону України «Про судовий збір». За даними положеннями, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у хв а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач