Справа № 739/264/19
Номер провадження 2/739/199/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря Худорба Р.Г.,
представника позивача - Сльозка А.Ф.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
14.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісяця з дня пред`явлення позову до суду, та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , який в 2005 році був розірваний. Від шлюбу з відповідачкою вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Незважаючи на те, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначено, що дитину залишено проживати разом з матір`ю, неповнолітній ОСОБА_3 після розірвання шлюбу фактично залишився проживати з позивачем та проживає на даний час. Всі витрати на утримання та виховання дитини несе один позивач. Мати участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Домовленість між ними щодо сплати аліментів на утримання дитини відсутня. Наскільки йому відомо відповідачка аліментів нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має. Відповідачка працює в Новгород-Сіверській установі виконання покарань №31, має гарний стан здоров`я. 12.05.2019 року від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила відмовити в задоволенні позову, оскільки в рішенні суду зазначено, що ОСОБА_3 буде проживати з нею. Та до позовної зави не додано доказів, що син постійно проживає разом із батьком і що вона не приймає участі в його матеріальному утриманні. Та звернула увагу , що 04.02.2016 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області ухвалено рішення яким було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення з неї аліментів. Але в подальшому відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі. В своїй заяві зазначила, що позов визнає в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але його інтереси в судовому засіданні представляє адвокат Сльозка А.Ф., який позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази,суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 28.09.2004 року відділом РАЦС реєстраційної служби Новгород-Сіверського РУЮ Чернігівської області, який рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28.07.2015 року розірвано, а неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 3). Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Як вбачається з копію акту обстеження умов проживання від 12.02.2019 року, проведеного головним спеціалістом служби у справах дітей ДавиденкоТ.М. та завідувачем сектору соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Новгород-Сіверської міської ради ОСОБА_4 Т. ОСОБА_5 . за адресою: АДРЕСА_1 , за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син, учень 9 класу гімназії ім. К.Д. Ушинського, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько, має 2 групу інвалідності, офіційно не працює. У дитини є окрема спальна кімната з окремим спальним ліжком. Є місце для занять та дозвілля. Одяг, взуття в наявній кількості (а.с.11). Та згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 12.02.2019 року проведеного депутатом Новгород-Сіверської міської ради Бондарець Володимиром Андрійовичем в присутності сусідів - свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що за вищевказаною адресою зі слів сусідів-свідків фактично проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с.8). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ст.184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Оскільки судом достовірно встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на нормах ст.ст.180,181,182,184 СК України, отже є законними.
Таким чином, суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову та той факт, що визнання відповідачкою ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 4 ст. 206 ЦПК України доходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову.
При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 14.02.2019 року.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць, за період з 14.02.2019 року по 15.03.2019 року. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідачки в дохід держави. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76-81, 206, 141, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - ВИРІШИВ:
Суддя : О.О.Кочура