Провадження №2/447/299/19
Справа №447/2884/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

31.10.2019 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А. П., за участю секретаря судового засідання Войтович О. М.,

розглянув у м. Миколаїв Львівської області у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,

представник позивача ОСОБА_4 ,

представник відповідача ОСОБА_5 . ,

Процесуальні дії у справі.

Провадження у справі відкрито судом 27.12.2018 на підставі позову ОСОБА_1 , яка просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/3 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 . Позов мотивує тим, що відповідачі ОСОБА_2 , який є сином позивача, та ОСОБА_3 були подружжям, проте сімейне життя не склалось і рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 29.10.2013 шлюб між ними було розірвано. За час шлюбу, 13.09.2007, відповідачі уклали договір купівлі-продажу спірної квартири, відповідно до якого отримали у власність по 1/2 частині квартири, що суперечить усній домовленості укладеній між позивачем та відповідачами. Усно вони домовились про те, що позивачка надає їм 28000,00 доларів США для купівлі квартири, а відповідачі оформляють право власності на трьох, тобто позивачці належатиме право власності на 1/3 квартири. Дії відповідачів вважає незаконними та просить її позовні вимоги задовольнити. Через те, що вона постійно працює в Італії позивач не мала можливості дізнатися про те, що квартира зареєстрована тільки на відповідачів.

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними з огляду таке. Жодних коштів відповідач від позивача не отримувала, частку квартири придбала за власні заощадження. Вказує на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її доводів, в позові просить відмовити. Крім цього, позивач покликається на ст.392 ЦК України, як на правову підставу позовних вимог, однак, ця норма не врегульовує спірні правовідносини. Також відповідач 16.04.2019 подала заяву про застосування строку позовної давності, оскільки спірний договір було укладено ще 13.09.2007.

13.05.2019 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні, пояснив, що позивач надала кошти на купівлю квартири, довіреність на купівлю квартири від імені позивача на ОСОБА_2 позивач не оформляла.

Суд встановив:

13.09.2007 відповідачі уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого придбали квартиру АДРЕСА_1 , що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 13.09.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3202. Ціна договору 75314,00 гривень.

Відповідно до копії контракту на перебування, позивач була працевлаштована хатньою робітницею на невизначений строку з заробітною платою у розмірі 900 євро в місяць в Італії.

Згідно з випискою з рахунку від 30.06.2007, 01.06.2007 позивач отримала кредит у розмірі 10000,00 євро.

Відповідно до виписки з рахунку від 31.12.2009 встановлено, що мав місце рух коштів на рахунку позивача, однак, у виписці не зазначено хто саме був отримувачем коштів.

У спірній кватирі зареєстровані відповідачі та їх двоє дітей, позивач там не була зареєстрована, що стверджується копіями довідок від 09.06.2015 та від 08.06.2015

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення до суду може бути реалізовано протягом строку позовної давності. Загальний строк позовної давності, визначений ЦК України становить 3 роки.

Відповідачі набули право власності на спірну квартиру 17.10.2007 - з моменту його державної реєстрації, що стверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 13.09.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3202.

Згідно зі ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач стверджує, що їй не було відомо про те, що вона не є співвласником спірної квартири, оскільки вона працює за межами України і дізналася про порушення свого права нещодавно. Таке твердження суд оцінює критично, оскільки позивач не зазначила коли саме вона дізналася про порушення свого права та у який спосіб. На підтвердження поважної причини пропуску строку позовної давності позивач надала копію контракту, відповідно до якої зазначено, що вона працювала у вказаного роботодавця з 03.06.2004. Контракт укладено на невизначений строк і суду не надано доказів до якого числа позивач працювала за даним контрактом. Інших доказів позивач не надала. Суду не відомо, як часто з моменту укладення договору позивач приїжджала в Україну та на який строк, що ставить під сумнів твердження позивача, що вона не могла дізнатися про порушення свого права раніше. Крім цього, позивач не зазначила чи оформляла вона довіреність на укладення договору від її імені, у судовому засіданні встановлено, що таку довіреність позивач не оформляла. Тому, позивач не могла розраховувати, що після укладення договору стане співвласником спірної квартири.

Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи те, що позивач не зазначила, коли саме вона довідалася про порушення свого права та не надала достатніх доказів того, що строк позовної давності вона пропустила з поважних причин, а відповідач ОСОБА_3 заявила про застосування строку позовної давності, суд доходить висновку, що позивач пропустила строк позовної давності без поважних причин і поновленню такий не підлягає.

Як на правову підставу своїх позовних вимог позивач покликається на ст.392 ЦК України, однак, норма цієї статті не забезпечує виникнення права власності, а тільки підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах. Натомість позивач не була власником частини спірної квартири.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з позовними вимогами позивач просить визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на квартиру, однак, не долучила копію свідоцтва до матеріалів справи. Крім цього позивач покликається на те, що вона передала кошти на купівлю квартири відповідачам у розмірі 28000,00 доларів США, однак, не надала суду достатніх доказів, які б засвідчували передачу саме такої суми коштів відповідачам.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд відмовив у задоволенні позову, судовий збір стягненню з відповідачів не підлягає.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 31.10.2019.

Суддя Головатий А. П.