Справа № 308/1360/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Дідо А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.04.2018 року ОСОБА_3 , згідно власноручно написаної розписки, взяв у борг у ОСОБА_1 40 270,00 доларів США та зобов`язався повернути борг. Вказує, що 24.01.2019 року позичальнику ОСОБА_3 було направлено вимогу щодо погашення боргу, однак останній ніяким чином не відреагував. На підставі наведеного просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 40 270,00 доларів США та суму понесених судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дідо А.М. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

Разом із тим, 10.05.2019 року представник відповідача подав до суду відзив на позов, згідно з яким просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Також зазначив, що регулярно щомісячно повертав позивачеві кошти шляхом особистого їх передання позивачеві «в руки» або шляхом перерахування на її картковий рахунок відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», що згідно збережених квитанцій становить 656,82 доларів США та 1000,00 доларів США було передано позивачеві особисто «в руки». Разом з цим, вказує на те, що дружина відповідача та позивач уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0848 га, за який вона грошові кошти від позивача не отримувала, а зазначена земельна ділянка була передана в рахунок погашення боргу перед позивачем, розписка ж була написана згодом, в якій не враховано вартість відчужуваної земельної ділянки. Номінальна вартість земельної ділянки вказано на рівні 85 224,00 грн. хоча її реальна вартість становить близько 10 000,00 доларів США.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, 12.04.2018 року ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_1 40 270 доларів США та зобов`язався повернути борг, про що власноручно написав розписку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

У зв`язку з вище викладеним суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини - позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо того, що він щомісячно повертав позивачеві кошти шляхом особистого їх передання «в руки» або шляхом перерахування на її картковий рахунок відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», що згідно збережених квитанцій становить 656,82 доларів США та 1000,00 доларів США було передано позивачеві особисто «в руки», оскільки позивач заперечує отримання таких в рахунок погашення боргу.

В той же час згідно статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Однак, відповідачем не надано суду розписок кредитора - ОСОБА_1 про виконання ОСОБА_3 взятого на себе зобов"язання,

Що стосується укладення між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 18.12.2015 року договору купівлі-продажу земельної ділянки, то такий факт мав місце до виникнення між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договірних відносин позики - 12.04.2018 року і не може свідчити про виконання зобов"язання, яке виникло пізніше.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні по справі № 373/2054/16-ц від 16.01.2019 року зазначила, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 40 270, 00 доларів США, а також у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, а саме судовий збір у розмірі 9605,00 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 525,526, 533, 610, 615, 611, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , заборгованість в розмірі 40 270, 00 (сорок тисяч двісті сімдесят дол. США) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , сплачений судовий збір в розмірі 9 605,00 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) гривень.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук