Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 14.12.2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №338. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6. З березня 2018 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що збереження їхньої родини неможливе, просила шлюб розірвати.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 травня 2019 року розгляд справи було відкладено, сторонам надано строк для примирення один місяць, а провадження по справі було зупинено. 03 червня 2019 року строк примирення сплинув.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем, зазначила, що порозуміння між нею та чоловіком втрачено, фактично разом не проживають з березня 2019 року, на примирення не згодна, чоловік поводиться відносно неї агресивно, ображає, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, зловживає спиртними напоями, своєю поведінкою лякає дітей, у зв`язку з чим вона була змушена з дітьми піти з власного житла в орендоване. З березня 2019 року лише тричі чоловік відвідував дітей, приносив солодощі та фрукти, більш матеріальної допомоги не надає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні на розірвання шлюбу не погодився, зазначив, що він намагався налагодити відносини, проте дружина не бажає цього, дітей відвідувати не дає, постійно провокує його на сварки. Заперечував зловживання спиртними напоями. Вважає, що дружина самостійно не зможе належим чином виховати дітей, а тому проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 14 грудня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №338, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14.12.2010 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.07.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №602.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 18.11.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №981.

Відповідно рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.06.2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 відмовлено. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_2 раніш неодноразово вчиняв відносно дружини домашнє насильство, з приводу чого остання зверталась до Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області. Також 20.01.2019 року за заявою ОСОБА_1 було розпочато кримінальне провадження №0000137 за ст.125 ч.1 КК України відносно ОСОБА_2 , проте 17.04.2019 року постановою слідчого його закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки від ОСОБА_1 надійшла заява про закриття кримінального провадження стосовно її чоловіка ОСОБА_2 .

При цьому, згідно із наданою суду копією постанови Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13.03.2019 року, ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 170 грн. за скоєння домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , які мали місце 22.01.2019 року о 18-30 год., 22.02.2019 року о 17-30 год., 03.03.2019 року о 15-00 год. та 04.03.2019 року о 08-30 год., та не заперечувались правопорушником у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Враховуючи те, що у сторін по справі відсутній намір на примирення, бажання поновити сімейні стосунки та проживати однією сім`єю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 142, 259, 263-268, 354 ЦПК України та ст.ст.56, 104, 105, 111, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 14.12.2010 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №338 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2019 року.

Суддя: Т.В. Пустовойт