ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3701/19Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/963/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Кантицька О.І.

та сторін позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Моленя Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/3701/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року, ухваленого суддею Герчаківською О.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПРОВІДНА, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПрАТ Страхова компанія ПРОВІДНА, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 48 349,40 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 10 000,00 грн.; стягнути солідарно з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 063,28 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що 31 серпня 2018 року о 23:30 год. в м. Тернополі на перехресті з круговим рухом вулиць 15 Квітня, Полковника Морозенка та Збаразького шосе сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Volkswagen LT35, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у вчиненому ДТП, про що особисто зазначив у вказаному повідомленні та засвідчив своїм підписом. Окрім цього, ОСОБА_2 запевнив позивача, що добровільно відшкодує завдані йому матеріальні збитки та надав розписку від 01 вересня 2018 року про те, що він зобов`язується сплатити кошти (на ремонт пошкодженого автомобіля Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ), які перевищують страховий поліс страхової компанії. Цивільна відповідальність власника автомобіля Volkswagen LT35, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та відповідно й ОСОБА_2 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». Оскільки працівниками ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» жодні дії з метою визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку не вчинялись, ним було замовлено у суб`єкта оціночної діяльності звіт про оцінку автомобіля, а саме про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chery Eastar DC14В від 31 листопада 2018 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 39953,67 грн. з урахуванням ПДВ. 30 листопада 2018 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» частково виплатила страхове відшкодування в розмірі 30607,64 грн., однак, станом на день подання позовної заяви решта суми, яку необхідно затратити на ремонт автомобіля, відповідачами сплачено не було.

Внаслідок ДТП йому було заподіяно також і моральну шкоду, яку оцінює в 10 000 грн. і яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП, а також стресі, який він глибоко переживав через пошкодження транспортного засобу. Окрім цього, з моменту вчинення ДТП він не має можливості користуватись пошкодженим автомобілем, що завдає йому значних матеріальних втрат у вигляді упущеної вигоди, оскільки в його роботі автомобіль є невід`ємною частиною. Разом з тим, подальша відмова ОСОБА_2 на пропозицію добровільно відшкодувати матеріальні збитки, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів, що також спричинило негативні емоції і переживання.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. франшизи та 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 липня 2016 року у частині відмови у стягненні з ПрАТ Страхова компанія ПРОВІДНА та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 46349,40 грн. та в стягненні з ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 10000 грн. скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному розмірі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що приймаючи рішення суд першої інстанції неправомірно прийняв як доказ звіт №42-D/44/5 від 4 жовтня 2018 року, складений на замовлення ПрАТ СК ПРОВІДНА, про вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на суму 32607,64 грн., при цьому не взяв до уваги поданий ним звіт від 21.11.2018 року про оцінку вищевказаного автомобіля, згідно якої вартість матеріального збитку складає 39953,67 грн. з урахуванням ПДВ. Також, незалежним експертом суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем ОСОБА_5 було підготовлено ремонтну калькуляцію № 091118 від 21.11.2018 року, згідно якої вартість ремонту автомобіля складає 78657,04 грн., з яких: 5400 грн. - загальна сума вартості робіт, 16388,71 грн. - загальна сума фарбування; 57168,33 грн загальна сума запчастин. Даний звіт від 21.11.2018 року та ремонтна калькуляція № 091118 від 21.11.2018 року підтверджують об`єктивну вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого автомобілю.

Також вважає неправильною позицію суду першої інстанції про те, що він не має права на відшкодування матеріальної шкоди, яка не покрита страховим відшкодуванням та стягнення грошового відшкодування моральної шкоди, оскільки він не є власником даного автомобіля. Власником є ОСОБА_3 , а тому йому належить право вимоги до ОСОБА_2 Він же правомірно користується даним автомобілем на підставі довіреності, посвідченої 21 серпня 2011 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Рожковецьким І.В., а тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відзиву на апеляційну скаргу не поступило.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Молень Р.Б. апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених в ній.

Представник ПрАТ Страхова компанія ПРОВІДНА та ОСОБА_2 в апеляційну інстанцію не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис на рекомендованих повідомленнях. Клопотань чи заяв від них на час розгляду справи не поступило, що у відповідності до ст 372 ч.2 ЦПКУ не перешкоджає апеляційному суду розглядати справу у їх відсутність.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року о 23.30 год. в м. Тернополі на перехресті з круговим рухом вулиць 15 Квітня, Полковника Морозенка та Збаразького шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen LT35, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (власник автомобіля ОСОБА_6 та автомобіля Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (власник ОСОБА_3 ).

Учасники ДТП- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склали європротокол.(а.с.11).

Згідно розписки від 01 вересня 2019 року ОСОБА_2 зобов`язувався сплатити кошти, які перевищують страховий випадок, згідно чеків СТО, понад суму, яку виплатить страхова компанія за страховим полісом. (а.с.12).

05 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із повідомленням № про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 31 серпня 2018 року.(а.с.69).

12 вересня 2018 року експертом в присутності позивача був оглянутий автомобіль і складено акт, де відображені пошкодження, а саме: деформація переднього правого, лівого крила та номерного переднього знаку, розломані: передній бампер та кемпфер пінопластиковий переднього бампера, підсилювач бампера переднього, деформований капот, рефлектор капота пошкоджений, решітка радіатора в зборі розломана, фари передні ліва та права розбиті, панель передка в зборі деформована, лонжерон передній лівий та правий деформовані, радіатор кондиціонера деформований, радіатор охолодження двигуна деформований, дифузор радіаторів зруйнований, вентилятори охолодження радіаторів 2 шт розламані, корпус повітряного фільтра розламаний та усунення перекосу переднього кузова. (а.с.80). З даним актом позивач погодився, зауважень жодних не заявив, про що свідчить його підпис. Даний факт не заперечував в апеляційній інстанції.

Після огляду автомобіля, експертом Видута Д.Ю. був складений звіт № 42-D/44/5 12 вересня 2018 року згідно якого ринкова вартість автомобіля становить 114146,08 грн., вартість відновлювального ремонту майна внаслідок його пошкодження становить 72214,93 грн, а вартість матеріального збитку без врахування ПДВ - 39129,17 грн.(а.с.73 зворот).

09 жовтня 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою № про виплату страхового відшкодування, а 30 листопада 2018 року остання частково виплатила йому страхове відшкодування в розмірі 30607,64 грн (без врахування 2000,00 грн. франшизи, яка передбачена полісом обов`язкового страхування), що підтверджується заявою про отримання переказу від 30 листопада 2018 року, контрольний номер: НОМЕР_3 у АТ КБ «Приватбанк».

У відповідності до Полісу № АК/8471821 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20 червня 2018 року, транспортний засіб Volkswagen LT35, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (власник ОСОБА_7 ) застрахований ПрАТ «СК «Провідна», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн., розмір франшизи 2 000,00 грн. Термін дії поліса: з 21 червня 2018 року по 20 червня 2019 року включно.(а.с.68).

Отже, ПрАТ «СК «Провідна», уклавши з ОСОБА_4 договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі

Відповідно до ст. 9 Закону України Про страхування та ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з яких розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону № 1961-VI та Полісу №АК/8471821 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку та суму франшизи у розмірі 2000 грн. стягнув з ОСОБА_2

Рішення суду у вищезгаданій частині не оскаржується, а тому не є предметом перегляду.

Відмовляючи у задоволені позову щодо стягнення різниці завданого матеріального збитку, який не покрито страховим відшкодуванням та моральної шкоди із ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є потерпілим і його права не порушено, оскільки не є власником автомобіля Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Проте з таким висновком колегія судів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого РЕГ Нововолиснького МРВ ДАІ УМВС України у Волинській області, власником автомобіля Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 (а.с.20).

Як вбачається із довіреності, посвідченої 21 серпня 2011 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Рожковецьким І.В., ОСОБА_8 , який діє від імені ОСОБА_3 , уповноважив ОСОБА_1 , у тому числі, експлуатувати належний ОСОБА_3 автомобіль Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до експертного звіту №42-D/44/5 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 72214,93 грн, страхова компанія ПрАТ СК Провідна сплатила ОСОБА_9 30607,64 грн.

Оскільки різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) заподіювачем шкоди у добровільному порядку не відшкодована, тому ОСОБА_1 звернувся до суду про стягнення солідарно із ПрАТ СК ПРОВІДНА та ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 48349,40 грн.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. (стаття 396 ЦК України)

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Законодавство України, чинне як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи, не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого.

Як вбачається із довіреності, посвідченої 21 серпня 2011 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Рожковецьким І.В., ОСОБА_8 , який діє від імені ОСОБА_3 , уповноважив ОСОБА_1 , у тому числі, експлуатувати належний ОСОБА_3 автомобіль Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 правомірно володіє автомобілем Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , а тому має право на відшкодування шкоди із ОСОБА_2 , а не солідарно, як просить позивач у позовній заяві.

Суд апеляційної інстанції, виходячи зі встановлених на підставі наданих сторонами доказів обставин справи, встановивши, що відповідач, вину визнав повністю, відсутність своєї вини у скоєнні ДТП під час розгляду справи не довів, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач, отримавши від страховика страхове відшкодування, якого недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, має право на відшкодування відповідачем різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, одержаною ним від страховика.

Враховуючи, що звітом №42-D/44/5 від 12.09.2018 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Chery Eastar DC14B, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , встановлено, що вартість відновлювального ремонту вищевказаного автомобілю внаслідок його пошкодження складає 72214,93 грн., колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 41607,26 грн (різниці між вартістю відновлювального ремонту та виплаченою сумою страховою компанією: 72214.93 30607,64 грн).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц відображено аналогічний висновок.

Що ж стосується посилання апелянта на те, що суд безпідставно відхилив звіт про оцінку автомобіля від 21 листопада 2018 року та ремонтну калькуляцію № 091118 від 21.11.2018 року, складену суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем ОСОБА_5 на його замовлення, де вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Chery Eastar DC14B станом на дату оцінки складає 39953,67 грн. з врахуванням ПДВ, 36926,17 грн., без врахування ПДВ, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки цей звіт проведено з порушенням п.34.2-34.4 ст. 34 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1961-IV.

Суд першої інстанції вірно взяв за основу звіт 42-D/44/5 від 12.09.2018 року, так як він виконаний у відповідності до вимог та строк визначений ст. 34 Закону № 1961- VI. ОСОБА_1 був присутній під час огляду транспортного засобу, яким він керував на підставі довіреності, а також те, що огляд проведено 12 вересня 2018 року, тобто на протязі 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, з яким позивач звернувся до страховика 05 вересня 2018 року.

Отже, ПрАТ СК ПРОВІДНА та ОСОБА_1 досягнули згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджується його заявою про страхове відшкодування та відповідає вимогам пункту 34.4 статті 34 та пункту 36.2 статті 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Будь-яких зауважень з приводу виявлених пошкоджень чи неповноти при проведенні огляду автомобіля ОСОБА_1 заявлено не було.

Відповідно до змісту статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Звертаючись до суду з даним позовом про відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн., позивачем зазначено, що він відчував сильні душевні переживання від того факту, що під час ДТП був пошкоджений його автомобіль. Окрім цього, з моменту вчинення ДТП позивач не мав можливості користуватись пошкодженим автомобілем, що завдає йому значних матеріальних втрат у вигляді упущеної вигоди, оскільки в його роботі автомобіль є невід`ємною частиною. Разом з тим, подальша відмова ОСОБА_2 на його пропозицію добровільно відшкодувати матеріальні збитки, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів, що також причинило негативні емоції і переживання.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів, зважаючи на характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач внаслідок пошкодження автомобіля, та внаслідок цього вимушеність змін у його житті, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає достатнім стягнення моральної шкоди в розмірі 4000 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.4 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Із квитанцій, долучених до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 сплатив за подачу апеляційної скарги 1153.5 грн.; за подачу позовної заяви 768, 40 грн.

З врахуванням того, що виграшна сума позивача становить 81%, тому слід стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1556,73 грн понесених судових витрат ( 934 грн. 33 коп. за подачу апеляційної скарги та 662,40 грн за подачу позовної заяви).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року в частині відмови скасувати та ухвалити нове, яким стягнути із ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) 41607,26 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 4000 грн. моральної шкоди та судовий збір у сумі 1556,73 грн. за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

В решті рішення суду від 19.07.2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак