Номер справи 623/123/19
Номер провадження 2/623/277/2019
26 червня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Герцова О.М.,
з участю секретаря судових засідань Рзаєвої І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, -
позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким звільнити його від сплати аліментів, що стягуються на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в судове засідання подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно, належним чином повідомлена про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не надіслала.
При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи.
Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.11).
Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області позивача зобов`язано сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.06.2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Рішення звернуто до примусового виконання та видано виконавчий лист № 623/1247/17.(а.с.7)

Оскільки дитина постійно мешкає з батьком ОСОБА_1 , судовим наказом 623/3192/18 від 12 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 21.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.12)

Згідно з положенням частини 1 статті 2, частини 1 статті 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров`я однієї зі сторін тощо.

Згідно з роз`ясненнями п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду може бути змінений за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів, що закріплено у правовій позиції, яка викладена у справі № 6-143цс13 судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014 року.

З позовних вимог вбачається, що позивач ОСОБА_1 як платник аліментів просить звільнити його від сплати аліментів починаючи з вересня 2018 року, адже на виконанні знаходиться судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь позивача у справі.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовна вимога про звільнення від сплати аліментів з ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, та, керуючись ст.ст. 7, 18, 160, 180, 181, 183, 192, 197, 273 СК України, ст..ст. 12, 13, 18, 81, 89, 130, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів задовольнити у повному обсязі.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду від 27.07.2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньго сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки всіх видв заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.06.2017 року, до його повноліття, але їх мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавчий лист №623/1247/17 від 27.07.2017 року визнати таким, що не підлягає виконанню.

Повернути сплачені ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 за період з 21 вересня 2018 року до дня постановлення рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд або безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О.М.Герцов