БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1582/19
Провадження № 6/497/58/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кодінцевої С.В.

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення суду від 14.09.2010 року у цивільній справі № 2ц-837/2010 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з вищезазначеним поданням та просить постановити рішення, яким замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» по виконавчих листах, що видані по справі № 2-ц-837/2010.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.09.2010 року рішенням Болградського районного суду Одеської області позовні вимоги ТОВ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

31.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ML-506/004/2007DD12/12UAH від 12.12.2007 року.

У судове засіданні представник заявника не з`явився. Про час та місце судового засідання був сповіщений згідно вимог чинного законодавства.

Заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про час та місце проведення судового засідання повідомлялась згідно вимог чинного законодавства, у судове засідання представник не прибув.

Боржник ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, втім до суду не прибув, про причини неявки в судове засідання - не повідомив. Будь-яких, заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в заяві до суду не надав.

Статтею 442 ч.2 ЦПК України передбачено, що неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з тим, що справа розглянута у відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.1 ст.247 ЦПК України).

Вививши матеріали справи, надані заявником докази, суд дійшов висновку про те, що заява не обґрунтована і задоволенню не підлягає.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.442 ч.1 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Так, протягом усього розвитку цивільного процесу у справі, в тому числі процесі виконання рішення, можуть виникати обставини, за яких відбувається вибуття якоїсь із сторін. Таке вибуття буває двох видів: із можливістю правонаступництва і без такої.

Правонаступництво на стадії виконання - це перехід процесуальних прав та обов`язків у виконавчому провадженні від правопопередника (сторони, яка вибула із виконавчого провадження) до правонаступника (особи, яка замінює стягувача або боржника) в силу правонаступництва в матеріальних відносинах, які виступають предметом виконання.

Таким чином, підставою для правонаступництва у виконавчому провадженні є правонаступництво у матеріально-правових відносинах (смерть фізичної особи, яка була стороною у правовідносинах, в яких допускається правонаступництво, реорганізація юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні: уступка вимоги, перевід боргу; та інші форми переходу прав та обов`язків від однієї особи до іншої).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Так, 31 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги.

Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ML-506/004/2007DD12/12UAH від 12.12.2007 року.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, у відповідність до положень ч.1 ст. 442 ЦПК України до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшли всі права Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП «Факторинг Україна» відносно права вимоги стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст.8 Закону №606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Однак із матеріалів справи вбачається, що заявник просить здійснити заміну саме стягувача у виконавчому провадженні, заведеного на підставі виконавчого листа за № 497/1896/14-ц від 11.08.2014 року.

Разом із цим за повідомленням Начальника відділу Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Івашинського В.І., виконавчий лист № 497/1896/14-ц від 11.08.2014 року, виданий Болградським районним судом Одеської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором, повернуто стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з ненаданням підтвердження сплати авансового внеску який є обов`язковим по даному виду стягнення чи стягувач невірно вказав рахунок авансового внеску (а.с.17-18).

Тобто, на виконання у відділі ДВС відсутнє відкрите виконавче провадження.

Матеріали справи не містять жодних відомостей належного повідомлення боржника про зміну кредитора, а тому виконання вказаного судового рішення здійснювалося у відповідності до норм чинного законодавства.

Таким чином вбачається, що на час звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» із вказаною заявою про заміну сторони виконавчого провадження останнє є завершеним, а тому підстави для задоволення вказаної заяви, відсутні.

Керуючись ст.ст.512, 514, 515, 1077 ЦК України, ст.442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення суду від 14.09.2010 року у цивільній справі № 2ц-837/2010 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Болградський районний суд Одеської області за правилами, встановленими в ст.ст.354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Кодінцева С.В.