ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2796/19 Справа № 205/2786/18 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська області від 20 вересня 2018 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

26 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 33 166 грн. 36 коп., де заборгованість за тілом кредиту 9 860 грн. 69 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 7 508 грн. 90 коп., заборгованість по пені та комісії - 15 201 грн. 22 коп., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: 595 грн. 55 коп. та стягнути судовий збір (а.с.4-5).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська області від 20 вересня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с.52-55).

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи. Зазначає, що рішення суду, щодо недоведеності позовних вимог ґрунтується на припущеннях, що заборонено ч. 6 ст. 81 ЦПК України (а.с.57-60).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.01.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № SAMDN50ОТС003066708 від 21.04.2010 року, а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.8).

Відповідно до п.1.1, 1.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт сторони погодили по Договору зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 705 грн. 37 коп., комісію на 88 грн. 29 коп. та штраф на 373 грн. 89 грн., сума заборгованості по Договору-1 становить 10 560 грн. 69 коп.

Згідно п.1.1.3 Генеральної угоди дата погашення заборгованості за Договором - 1 визначено - 31.01.2016 року.

Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості (приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт) банк надав позичальнику ОСОБА_1 терміновий кредит у розмірі 9 860 грн. 69 коп. на строк 24 місяців з 13.01.2014 року по 31.01.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 9 860 грн. 69 коп. в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця позичальник здійснює повернення кредиту банку в розмірі 493 грн. 43 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.01.2016 року.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк», на підтвердження своїх позовних вимог, надав суду анкету-заяву ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.04.2010 року, в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів зв`язку, види запропонованих платіжних карток, дата та підписи клієнта та працівника банку ( а.с.7); розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13.01.2014 року станом на 15.03.2018 року (а.с. 6); Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєдання до умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.8); витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ( а.с.9-32 ).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч.1 ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно до ч.1 ст. 627 та ч.1 ст. 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вимогами ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст.1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням.

Відповідно до ст.1047 ЦК України заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики.

Отже, умовами здійснення новації є, по перше, двостороння угода (домовленість), по-друге, дотримання форми такого правочину (новаційного договору), тобто у формі, передбаченій для укладення договору позики (ч.2 ст.1053 ЦК України), а по третє, це дійсність первинного зобов`язання.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_1 . ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, виявила бажання оформити на своє ім`я картку, і зазначено види банківських послуг: карта «Універсальна», пенсійна карта, картка «Gold», зарплатна карта, ідентифікація з паспортом, дебетова особиста карта, ощадкнижка (депозит). Однак, в жодній з граф немає відмітки про те, якою послугою бажає скористатись ОСОБА_1 , яку картку просить оформити на її ім`я (а.с.7).

В анкеті-заяві також зазначено, що вона згодна з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами. Зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а.с. 7).

Також, у бланку анкети-заяви передбачено зазначення позичальником бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна/Gold», однак відповідна графа не заповнена.

Згідно розрахунку, заборгованість за кредитом становить 33 166 грн. 36 коп., де заборгованість за тілом кредиту 9 860 грн. 69 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 7 508 грн. 90 коп., заборгованість по пені та комісії - 15 201 грн. 22 коп., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди: 595 грн. 55 коп. та стягнути судовий збір (а.с.6).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, анкета-заява не містить даних, якою послугою мав намір скористатись позичальник та яку картку просив оформити на своє ім`я, не містить зазначений бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» видало ОСОБА_1 відповідно до її заяви від 21.04.2010 року та який кредитний ліміт їй встановлено ПАТ КБ «ПриватБанк», не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше).

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів про те, з якими умовами та правилами надання банківських послуг погодився відповідач, оскільки відсутність підпису відповідача надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Також позивачем не додано до матеріалів справи витягу із тарифів банку, що давало б можливість суду з`ясувати з якими тарифами погодився позичальник, а це відповідно впливає на визначення розміру заборгованості.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, з наданих позивачем документів неможливо встановити чи є припиненими первинні зобов`язання, оскільки такі документи в матеріалах справи відсутні. Розрахунок заборгованості, що наданий позивачем, відображає вказані дані лише з моменту укладання Генеральної угоди. Позивачем не надані виписки по рахунках по кредитному договору у період з 21.04.2010 року по 13.01.2014 року та відповідні докази отримання відповідачем грошових коштів.

Таким чином, Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.01.2014 року не відповідає вимогам ч.2 ст.1053 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська області від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: