Номер провадження: 22-ц/813/8045/19
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31.10.2019 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Погорєлова С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_1 (треті особи: Одеська міська рада, Обслуговуючий кооператив «Житлове об`єднання «Цементник») про визнання недійсним та розірвання договору найму житлового приміщення, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення, -

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила:

1.Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_1 , з часу реєстрації свого місця проживання, а саме з 04 жовтня 2013 року по цей час.

2.Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою кімната АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним та розірвання договору найму житлового приміщення, та виселення.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_1 (треті особи: Одеська міська рада, Обслуговуючий кооператив «Житлове об`єднання «Цементник») про визнання недійсним та розірвання договору найму житлового приміщення, який був укладений між Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради та ОСОБА_1 щодо кімнати № 8 гуртожитку АДРЕСА_3 - задоволено частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_1 (треті особи: Одеська міська рада, Обслуговуючий кооператив «Житлове об`єднання «Цементник») про розірвання договору найму житлового приміщення, який був укладений між Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради та ОСОБА_1 щодо кімнати № 8 гуртожитку за АДРЕСА_3 - залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку у кімнати № 8 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 - залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого жилого приміщення з кімнати № 8 гуртожитку за АДРЕСА_3 - задоволено.

Вказане рішення суду оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_1 та Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції, 21 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. з підстав існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, а саме: на думку заявника, суддя вже сформувала свою думку по справі, оскільки рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року у справі №523/19455/13-ц, постановленим колегією суддів у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., суддів Сидоренко І.П., Цюри Т.В., було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлове об`єднання «Цементник», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням, визнання протиправними і скасування рішення загальних зборів та ордеру на жиле приміщення, визнання такими, що не набули і не мають права користування жилим приміщенням та реєстрації місця проживання. На думку ОСОБА_1 , обидві справи є взаємопов`язаними, у зв`язку із чим суддя може бути упередженою при оцінюванні доказів у даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приходжу до висновку, що викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. доводи стосовно того, що суддя нібито сформувала думку у справі, оскільки раніше розглядала цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлове об`єднання «Цементник», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням тощо, свідчать лише про незгоду заявника із процесуальними рішенням судді, а саме, рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року що, згідно п. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

Крім того, ОСОБА_1 у заяві про відвід не наведеного жодного належного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О. при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України (визначення складу суду). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О.- необґрунтованим.

Апеляційне провадження зупинити.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова