КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7377/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Справа № 381/337/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка подана представником Щербак Ніною Вікторівною, на ухвалу Фастівського районного суду Київської області від 12 лютого 2019 року, постановлену у складі судді Соловей Г.В.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно, передане в іпотеку,

встановив:

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом ПАТ «Державний ощадний Банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно, передане в іпотеку.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 12 лютого 2019 року призначено у даній справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості, наданий позивачем ПАТ «Державний ощадний банк» за кредитним договором №3184 від 02.08.2007 року в заяві про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог від 28.03.2017 року умовам укладеного між сторонами кредитного договору;

- у разі невідповідності розрахунку заборгованості наданого позивачем ПАТ «Державний ощадний банк» за кредитним договором №3184 від 02.08.2007 року щодо погашення кредиту за цим договором визначити суму заборгованості станом на день подачі заяви про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог від 28.03.2017 року за: тілом кредиту; простроченою заборгованістю по відсотках; пеню за несвоєчасне погашення кредиту; пеню за несвоєчасну сплату процентів; 3% річних у зв`язку із несвоєчасним погашенням боргу.

Не погоджуючись з ухвалою, представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Щербак Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2019 року, суд закрив підготовче провадження по зазначеній справі та призначив справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.02.2019 року. 12.02.2019 року мав відбутися розгляд справи по суті заявлених вимог та заперечень проти позову на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів. Однак, представником відповідача ОСОБА_2 заявлено клопотання про призначення економічної експертизи, а суд, всупереч приписів статті 222 ЦПК України, не врахувавши заперечень представника позивача з цього приводу, задовольнив дане клопотання та виніс відповідну ухвалу.

Звертає увагу, що представником відповідача ОСОБА_2 разом із заявленим клопотанням про призначення експертизи не надано ні пояснень, ні доказів наявності поважності причин, у зв`язку з якими дане клопотання не було заявлене в підготовчому провадженні, як того вимагають приписи ст. 222 ЦПК України. Отже, суд не встановив поважності причин, у зв`язку з якими відповідачем ОСОБА_2 та/або її представником дане клопотання не було заявлене у підготовчому провадженні.

Крім того, при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив положення статті 209 ЦПК України. Під час підготовчого провадження від відповідача ОСОБА_2 та її представника, виходячи з матеріалів справи, не подавалося жодних заперечень щодо розрахунку заборгованості. Вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 . про призначення економічної експертизи, заявлене під час розгляду справи по суті, суд задовольнив безпідставно.

Крім того, суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою зупинив провадження по справі на час проведення експертизи, чим порушив положення ч. 3ст. 210, п. 1-3 ч. 1 ст. 251, п. 1-3 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача Щербак Н.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за відсутності учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку представника позивача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно, передане в іпотеку.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 02 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № 3184, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано кредит на споживчі цілі в сумі 190 000 доларів США, строком на 120 місяців з датою остаточного погашення кредиту не пізніше 02 серпня 2017 року, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №3184 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_8 02 серпня 2007 року був укладений іпотечний договір №11090, з ОСОБА_2 було укладено два іпотечних договори № 11088, № 11089 від 02 серпня 2007 року.

Предметом іпотеки за іпотечним договором №11090 укладеним з позичальником ОСОБА_8 є нерухоме майно, а саме: житловий будинокзагальною площею 142,7 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, земельна ділянка площею 0,1000 га, та земельна ділянка площею 0,0077 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «АН КОНСТАНТА-ГРУП» ринкова вартість земельних ділянок загальною площею 0,1077 га складає 117 900,00грн.

Предметом іпотеки за іпотечним договором №11088 з ОСОБА_2 є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Предметом іпотеки за іпотечним договором №11089 з ОСОБА_2 є нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 109,9 кв.м., житловою площею 60,3 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельна ділянка, площею 0,0676 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла та згідно з рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2008 року за її сином ОСОБА_3 було визнано право власності на спадкове майно, що належало померлій ОСОБА_8

02 березня 2012 року між AT «Ощадбанк» та ОСОБА_3 (який є спадкоємцем майнового поручителя ОСОБА_8 за іпотечним договором №11090) був укладений додатковий договір № 1 до іпотечного договору № 11090 згідно з яким ОСОБА_3 , як майновий поручитель ОСОБА_2 , передав в іпотеку житловий будинок НОМЕР_2 , земельну ділянку площею 0,10 га, земельну ділянку площею 0,0077 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, боржник наданий кредит в строки, встановлені кредитним договором, не сплатила, внаслідок чого у неї виникла прострочена заборгованість по кредиту на загальну суму 129 009, 04 доларів США ( т.1 а.с. 183-190).

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив звернути стягнення на вищезазначене нерухоме майно, що було передано в іпотеку банку та виселити відповідачів з зазначеного житла.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 22 травня 2016 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору недійсним.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 23 січня 2017 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 26 вересня 2017 року по справі призначено судову будівельну технічну експертизу.

Висновком експерта № 8991 судової інженерно-технічної експертизи від 15 лютого 2018 року визначено дійсну вартість житлового будинку НОМЕР_2 , земельної ділянки площею 0,0077 та земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_3 , та житлового будинку і земельної ділянки АДРЕСА_3 , належних ОСОБА_2 .

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 06 березня 2018 року у справі призначено судову експертизу щодо визначення дійсної вартості належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 17 липня 2018 року справу повторно направлено до експертної установи для виконання судової експертизи, призначеної ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 06 березня 2018 року, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження та направлено повторно до експертної установи для виконання судової експертизи, призначеної ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 06 березня 2018 року, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 22 січня 2019 року підготовче провадження у вказаній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 12 лютого 2019 року.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 12 лютого 2019 року призначено у даній справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання, а саме:

- чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості, наданий позивачем ПАТ «Державний ощадний банк» за кредитним договором №3184 від 02.08.2007 року в заяві про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог від 28.03.2017 року, умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

- у разі невідповідності розрахунку заборгованості наданого позивачем ПАТ «Державний ощадний банк» за кредитним договором №3184 від 02.08.2007 року щодо погашення кредиту за цим договором визначити суму заборгованості станом на день подачі заяви про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог від 28.03.2017 року за: тілом кредиту; простроченою заборгованістю по відсотках; пеню за несвоєчасне погашення кредиту; пеню за несвоєчасну сплату процентів; 3% річних у зв`язку із несвоєчасним погашенням боргу.

Призначаючи по справі судову економічну експертизу ухвалою від 12 лютого 2019 року, суд першої інстанції, виходив з того, що метою призначення експертизи є з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань в галузі економіки, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до п.п. 8, 10, 19 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні, суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторонами ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 2 ст. 222 ЦПК України передбачено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Разом з тим, суд першої інстанції, не звернув увагу на ту обставину, що представник відповідачів в порушення вимог ст. 197 ЦПК України подав клопотання поза межами підготовчого засідання, яке ухвалою суду закрито 22 січня 2019 року. Будь-яких клопотань щодо поновлення строку для подачі такого клопотання, представник відповідачів суду не подавав та не заявляв про обґрунтовану неможливість подання клопотання про призначення судової економічної експертизи у строк, встановлений законом або судом.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що цивільна справа перебуває в провадженні суду першої інстанції з січня 2016 року, відповідачі були ознайомлені із матеріалами справи, приймали участь у розгляді справи та заявляли клопотання про призначення експертизи з інших питань.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду, оскільки відповідачі мали можливість своєчасно подати клопотання про призначення експертизи і будь-яких поважних причин пропуску такого строку суду не зазначили.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року у справі № 381/152/16-ц позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3184 від 02 серпня 2007 року задоволено частково. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за вказаним договором в сумі 122 246, 20 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 01 листопада 2015 року складало 2 799 925 грн. 13 коп. та пеню 132 941 грн. 60 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. ( а.с. 159-164, т. 1).

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у вказаній справі касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову та рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року у цій частині скасоване з ухваленням нового рішення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним - відмовлено.

У іншій частині рішення Апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року - залишено без змін.

Таким чином, рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, залишеним у цій частині без змін постановою Верховного Суду від 18 грудня 2018 року, з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість у сумі 122 246,20 долара США, що за офіційним курсом НБУ станом на 1 листопада 2015 року складає 2 799 925,13 грн., яка складається із: 84 048,90 доларів США - сума основного боргу, 20 239,03 доларів США - сума прострочених чергових платежів за кредитом, 17 958,27 доларів США - сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом. Також стягнуто пеню в розмірі 132 941 грн. 60 коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних - відмовлено.

Як вбачається зі змісту вказаних судових рішень, розмір заборгованості визначено станом на 01 листопада 2015 року.

Як вбачається зі змісту заяви про зміну предмета позову у даній справі та зменшення позовних вимог від 28 березня 2017 року та доданого до заяви розрахунку, розрахунок заборгованості також обмежений строком 01 листопада 2015 року.

Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевикладені обставини. Крім того, визначаючи друге питання про встановлення розміру заборгованості станом на день подання позивачем заяви від 28.03.2017 року щодо простроченої заборгованості по відсотках; пені за несвоєчасне погашення кредиту; пені за несвоєчасну сплату процентів; 3% річних у зв`язку із несвоєчасним погашенням боргу, судом першої інстанції не було враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду у даній категорії справ щодо можливості нарахування відсотків, пені та сум, визначених ст. 625 ЦК України, після ухвалення рішення про стягнення заборгованості.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність визначених процесуальним законом підстав для призначення судової економічної експертизи, не з`ясувавши та не перевіривши, чи з поважних причин клопотання про призначення експертизи не було подане представником відповідача в підготовчому провадженні; чи потребує спеціальних знань встановлення обставин, викладених у клопотанні про призначення судової економічної експертизи, та що мають значення для вирішення справи, виходячи із обставин, встановлених рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375-379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка подана представником Щербак Ніною Вікторівною , - задовольнити.

Ухвалу Фастівського районного суду Київської області від 12 лютого 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 червня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.