справа № 489/3704/17
провадження №4-с/489/28/19
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Хмельницької Ю.О. (далі державний виконавець)

встановив:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця в якій просила:

провести перевірку діяльності державного виконавця;

визнати неправомірними дії державного виконавця щодо перерахування аліментів без утримання комісії банку;

зобов`язати стягнути з боржника ОСОБА_2 та перерахувати на її корить аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 80,05 грн. з урахуванням комісії банку в розмірі згідно діючих тарифів банку;

надати довідку про розмір отриманих аліментів з зазначенням фактично отриманих сум за жовтень 2018 року травень 2019 року;

зобов`язати державного виконавця проводити виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», тобто своєчасно і в повному обсязі проводити стягнення аліментів з урахуванням комісії банку в розмірі згідно діючих тарифів банку.

Свої вимоги мотивувала тим, що на примусовому виконанні в Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 489/3704/17, виданого 17.09.2018 Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її корить на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

31.05.2019 поштою отримала довідку державної виконавчої служби від 21.05.2019 за № 57260971, в якій зазначено суми отриманих нею аліментів.

Вказує, що зазначені в довідці суми не відповідають сумам, що в дійсності були отримані нею згідно виписок із банківських рахунків, так як державним виконавцем перераховувались суми коштів в рахунок оплати аліментів без врахування сум комісії за перерахування коштів, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень) згідно яких вказані витрати повинні здійснюватися за рахунок коштів виконавчого провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомленні належним чином, що не перешкоджає розгляду скарги за їх відсутності.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин 5, 9 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні в Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 489/3704/17, виданого 17.09.2018 Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її корить на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Під час здійснення виконавчого провадження, 20.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржник, в якій вказано про необхідність утримувати аліменти в розмірі Ѕ частини доходу до погашення заборгованості, після утримання заборгованості утримання здійснюється у розмірі ј частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

21.05.2019 державним виконавцем стягувачу ОСОБА_1 направлено довідку за № 57260971 щодо розміру отриманих нею аліментів з боржника ОСОБА_2 на утримання дочки за період з вересня 2018 року по травень 2019 року, сума яких становить 8617,29 грн.

Згідно виписок Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» по картковому рахунку ОСОБА_1 фактично отримано 8536,94 грн., тобто на 80,35 грн. менше ніж зазначено в довідці державного виконавця, що дорівнює сумі стягнутої банком в якості комісії.

У наданої на запит ОСОБА_1 відповіді Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 13.03.2019 за № 3844/06 вбачається, що до 01.10.2018 аліменти надсилалися на її адресу поштовим переказом з оплатою поштового збору за рахунок боржника.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно положень статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, стягнуті аліментні суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем в письмовій заяві рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження.

За положеннями статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з авансового внеску стягувача та стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Таким чином, витрати на перерахування коштів стягувачу, які понесені на оплату комісії банку чи оплату поштового переказу відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» відносяться до витрат виконавчого провадження, які додатково покладаються на боржника, а тому такі витрати не можуть зменшувати розмір стягнення за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо переказу стягувачу коштів без урахування комісії банку та зобов`язання державного виконавця здійснити стягнути з боржника і перерахувати на користь стягувача 80,05 грн.

У іншій частині скарга задоволенню не підлягає, так як ОСОБА_1 не оскаржуються конкретні дії державного виконавця, а висунуто ряд вимог щодо вчинення певних дій, які виходять за межі повноважень суду.

Керуючись статями 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Хмельницької Ю.О. щодо переказу ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини без утримання комісії банку та зобов`язати державного виконавця здійснити стягнення з боржника та перерахувати на рахунок ОСОБА_1 80,05 грн.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 01.07.2019.

Суддя І.В. Коваленко