Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар судового засідання Овсяннікова Т.М.

з участю представника ОСОБА_1 - Калімбет Т.А.

представника КБ «Приват Банк» Романенко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про стягнення збитків за невиконання договірних зобов`язань по обслуговуванню карткового рахунку

ВСТАНОВИВ

Означені вище особи звернулися з зазначеними позовними вимогами один до одного в суд.

В судовому засіданні представник АТ КБ «Приват Банк» Романенко Т.М. позов підтримала та пояснила що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулася в банк, в зв`язку з чим підписала заяву б/н від 02.11.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8600 гривень у виді кредитного ліміту на картковий рахунок. В період користування коштами банку допускала порушення погашення кредиту, тому станом на час звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 36275 грн 48 коп, а саме 14600 за тілом кредиту, 9462 грн 55 коп відсотки, 10246 грн 74 коп пеня, а також штрафи 250грн фіксована складова,1715,50 процентна складова.Просила позовні вимоги задовольнити повністю.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити, оскільки ОСОБА_1 допустила розголошення банківських даних, які призвели до зняття з її рахунку коштів шахраями.

Представник ОСОБА_1 адвокат Калімбет Т.А. позовні вимога КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 не визнала та пояснила, що ОСОБА_1 отримала в «Приват Банку» кредит 8600 грн. Станом до 20.10.2017 року заборгованості не мала. Заборгованість виникла в результаті оплати в інтернет-магазині платежу у жовтні 2017 року в сумі 17980 грн., на які в подальшому було здійснено відповідні нарахування за кредитним договором, як заборгованість. Вона кредитку картку нікому не передавала та покупок не вчиняла, про списання коштів зізналася з смс повідомлення. Негайно повідомила про це банк, але її кошти на рахунку відновлені не були. Звернення до поліції також питання повернення коштів не вирішило.

Просила в зв`язку з завданням ОСОБА_1 майнової шкоди стягнути з установи банку на їх користь 17980,46 майнової шкоди, 951,73 % річних, 21091,08 інфляції.

Таким чином в задоволенні позову банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити, а задовольнити позовні вимоги про стягнення збитків ОСОБА_1 , враховуючи те, що банк провів операцію по списанню коштів без повідомлення пінкоду, тобто некоректно, злочин проти неї стався з вини відповідача, який не забезпечив зберігання її коштів, не повернув означені суми, не прийняв міри до захисту коштів клієнта,вважає,що порушив договірні зобов`язання. За час більше двох років, кошти, що належали їй, знецінилися, тому керуючись принципом повного відшкодування завданої шкоди просила стягнути 17980,46 гривень майнової шкоди, 951,73 грн. - 3% річних, та 21 091,08 гривень компенсації за знецінення внаслідок інфляції .

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача за первісним та зустрічним позовами, дослідивши письмові докази, слід прийти до наступних висновків.

Виниклі відносини є цивільними, предметом спору за первісним позовом є вимога про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним - стягнення збитків за невиконання договірних зобов`язань установою банку.

Виниклі правові відносини за первісним позовом регулюються вимогами ст.ст. 554, 610 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виниклі правові відносини за зустрічним позовом регулюються вимогами ст.ст.1066,1073 ЦК України відповідно до яких за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти,що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій.

Згідно з вимогами ст.1073 ЦК України банк повинен негайно повернути відповідну суму після виявлення порушення,сплатити збитки.

Відповідно до п.7.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в разі ініціації переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу,що не є платником,емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день,починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної сум на рахунок,якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п.8 та п.9 Розділу У1 Постанови НБУ №705 від 5.11.2014 року Про здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів», емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу,якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції,які ним не виконувалися,після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, в якому він був перед виконанням цієї операції»/п.8/.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувача та / або/ електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, коли доведено,що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати,незаконного використання ПІНу або іншої інформації,яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно п.6.7., 6.8. Положення « Про порядок емісії спеціальних засобів і здійснення операцій із їх використанням» затвердженого постановою правління НБУ №223 від 30.04.2010 року встановлено,що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції,якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції,що ним не виконувалися, або які були виконані некоректно,негайно відшкодовує платнику суму такої операції та. За необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану у якому він був перед виконанням операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій,якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя,крім випадків,коли доведено,що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті,незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу розпочинати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2017 року в процесі користування послугами з обслуговування банківського рахунку, невідомими особами із карткового рахунку позивача списано 17980 гривень.

21 жовтня 2017 року, тобто негайно ОСОБА_1 повідомила до відділу банківської безпеки про зняття коштів з її рахунку без її відома. Одночасно вона звернулася в правоохоронні органи,заява внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань на ознаками вчинення злочину шахрайство, де вона зазначена як потерпіла особа.

Таким чином встановлено судом, не заперечуються сторонами,що через банківську установу відбулося несанкціоноване клієнтом списання коштів із карткового рахунку шляхом застосування безконтактної платіжної системи Банку без використання та розголошення CVV коду для вказаних електронних платіжних операцій,що свідчить про недосконалість методів роботи банку з питання схоронності коштів клієнта у банківській установі.

Службової перевірки за звернення ОСОБА_1 ,на вимогу суду не проведено. За усним ствердженням представника банку шахрайські операції стали можливі внаслідок розголошення ОСОБА_1 конфіденційної інформації стороннім особам.Проте в ході розгляду справи ОСОБА_1 стверджувала,що не порушувала Умов та правил надання банківський послуг,жодній особі не повідомляла свій пін-код до картки та СУУ код, не реєструвалася в платіжних системах. Банк ці пояснення належними допустимими доказами не спростував.

У справі Zolotas проти Греції (№ 2) від 29 січня 2013 року Європейський суд з прав людини зазначив, що, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунку нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin I Perihan Sahin проти Туреччини, № 13279/05, параграф 56, 20 жовтня 2011 року)».

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого Протоколу).

Цей же принцип закріплено у статті 41 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, частиною третьою вказаної статті передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України позивач має право на сплату боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки від річних від простроченої суми.Наведений ОСОБА_1 розрахунок цих втрат не є очевидно невірним,тому слід його прийняти на підтвердження розміру позовних вимог.

За таких встановлених обставин позовні вимоги в частині задоволення майнових стягнень слід задовольнити повністю.

Крім того з встановлених обставин вище та наведених доказів слід в задоволенні первісного позову КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Судові витрати сторін на підставі вимог ст.ст.137,141 ЦПК України пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Судом встановлено, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення вказаної справи ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги №20 від 06.06.2019 року з адвокатом Калімбет Т.А.. Згідно розрахунку витрат на правову допомогу адвоката, витрати на правову допомогу складають 4000,00 грн., які підлягають стягненню з АТ КБ «Приват банк» на користь ОСОБА_1 , крім того стягненню з банку підлягає судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12.13,81,141,258,259,263-265,268 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову АТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити повністю.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення збитків за невиконання договірних зобов`язань задовольнити повністю.

Стягнути з акціонерного товариства КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майнову шкоду в розмірі 17 980,46 гривень, 3% річних в розмірі 951,73 гривень, інфляційні в розмірі 21 091,08 гривень та кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень, всього 44023,27 грн. (сорок чотири тисячі двадцять три гривні 27 коп.).

Стягнути з акціонерного товариства КБ «Приват Банк» в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду Херсонської області в строк 30 днів.

Повний текст рішення складений 18.10.2019 року.

Суддя Тимченко О.В.