Постанова

Іменем України

20 червня 2019 року

м. Київ

справа № 348/983/16

провадження № 61-27706св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 4 травня 2017 року у складі колегії суддів Томин О. О., Василишин Л. В., Пнівчук О. В.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , вимоги якого уточнив під час розгляду справи та просив визнати за кожним із подружжя по Ѕ частці спільного сумісного майна подружжя, а саме:

- визнати за кожним з них право власності на 50/100 частки квартири АДРЕСА_1 ;

- по 50/100 частки автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Поділити земельні ділянки:

- визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення: для будівницта та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0778 га, що розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_3 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства;

- за ОСОБА_2 визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_4 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_5 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Крім того просив стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 20 липня 1993 року сторони зареєстрували шлюб, в період якого ними спільно набуто у власність рухоме і нерухоме майно та щодо розподілу якого виник та існує спір.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Надвірнянського районного суду від 02 березня 2017 року у складі судді Міськевич О. Я. позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири, загальною площею 76,0 кв.м, житловою площею 50,6 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною інвентаризаційною вартістю 1 100 623 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальною вартістю 9513 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною вартістю 243 000 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири, загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною інвентаризаційною вартістю 1 100 623 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальною вартістю 9513 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_4 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною вартістю 243 000 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 3846,67 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 7980,67 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4134 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з урахуванням положень статей 60, 70 СК України, пояснень сторін, висновків експерта про вартість квартири та земельних ділянок, наданих позивачем, є підстави для поділу спірного майна між сторонами по Ѕ частки, виходячи із засад рівності їхніх часток. При цьому, суд взяв до уваги той факт, що на час винесення рішення автомобіль перебував у пошкодженому стані, позивачем визначено його вартість за середньою ціною пошкодженого автомобіля такого виду у мережі Інтернет.

Суд відмовив у поділі між сторонами двох земельних ділянок (земельна ділянка площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_5 , та земельна ділянка площею 0,0778 га, що розташована в АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_3 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства), оскільки встановив, що це майно є особистою приватною власністю ОСОБА_1 та набуто на підставі договорів дарування.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання за сторонами права власності по Ѕ частки автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальною вартістю 9513 грн змінено.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 336 570 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, що становить 168 285 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що спірний автомобіль перебував у постійному користуванні позивача, пошкодження транспортного засобу мало місце після припинення шлюбних відносин сторін, тому є підстави залишити автомобіль за останнім із присудженням відповідачу грошової компенсації за Ѕ частки, виходячи з ринкової вартості 13 000 доларів США, зазначеної позивачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалене у справі рішення апеляційного суду із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не звертався до суду з позовом про поділ майна з підстав передбачених статтею 365 ЦК України та попередньо не вносив на депозитний рахунок суду грошову суму (компенсацію) частки у спірному автомобілі. Крім того, відповідач ОСОБА_2 в засіданні суду апеляційної інстанції заявила, що вона відмовляється від своєї частки у автомобілі, а також від грошової компенсації вартості цієї частки. А отже, у апеляційного суду не було правових підстав змінювати рішення суду першої інстанції в частині розподілу автомобіля та стягувати з позивача грошову компенсацію вартості цього автомобіля.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за вищевказаною касаційною скаргою та витребувано справу із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі наведених норм, касаційну скаргу разом з цивільною справою передано до Верховного Суду.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу, представник відповідача, заперечує проти доводів касаційної скарги позивача та просить залишити ухвалене у справі рішення апеляційного суду без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Заперечуючи проти доводів позивача, представник відповідача послався на те, що відповідач не відмовлялася від від своєї частки у спірному автомобілі, а також від грошової компенсації її вартості. Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, відповідач в апеляційній скарзі просила стягнути з відповідача компенсацію Ѕ вартості вказаного автомобіля, що обґрунтовано вирішено апеляційним судом.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду апеляційної інстанції оскаржується позивачем виключно в частині стягнення з нього на користь відповідача компенсації вартості Ѕ частини автомобіля, який є спільним сумісним майном подружжя, у зв`язку з чим, Верховний Суд переглядає судове рішення в касаційному порядку на предмет законності і обґрунтованості саме у цій частині та в межах доводів касаційної скарги.

В іншій частині, судові рішення сторонами не оскаржуються, тому колегія суддів не вдається до оцінки і аналізу правильності висновків судів у неоскарженій частині.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Тлумачення статті 61 СК Українисвідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Встановивши, що спірний транспортний засіб MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 є спільним майном подружжя та неподільною річчю, пошкоджений відповідачем після розірвання шлюбу, суд апеляційної інстанції, зробив обґрунтований висновок про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості Ѕ частини вказаного автомобіля, оскільки остання дала згоду на таку компенсацію.

Посилання у касаційній скарзі на те, що у суду апеляційної інстанції не було підстав для стягнення компенсації Ѕ частки вартості автомобіля є необґрунтованими та спростовуються встановленими під час розгляду справи обставинами, зокрема тим, що після розірвання шлюбу, позивач, використав транспортний засіб, який є спільною сумісною власністю подружжя, у власних інтересах та істотно пошкодив його, що в свою чергу, за вказаних умов, є підставою для компенсації співвласнику цього майна Ѕ частини його ринкової вартості до пошкодження і є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Висновки апеляційного суду по суті вирішення спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 4 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська