Номер провадження: 22-ц/813/4546/19
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/17407/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) Одеська міська рада, 2) ОСОБА_2 ,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) ОСОБА_3 , 2) ОСОБА_4 , 3) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування майна, скасування реєстрації права власності та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою адвоката Дмитрієва В`ячеслава Петровича, поданою від імені ОСОБА_6 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Абухіна Р.Д. о 16 годині 06 хвилині 11 лютого 2019 року, повне рішення складено 12 лютого 2019 року,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним уточненим у листопаді 2017 року позовом, в якому остаточно просить: 1) витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 317/1000 частин квартири АДРЕСА_1 ; 2) скасувати реєстрацію права власності на 317/1000 частин квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; 3) скасувати усі попередні реєстрації права власності на 317/1000 частин квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; 4) визначити для ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за померлим батьком ОСОБА_7 ..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що його батько ОСОБА_7 був власником 317/1000 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. Наприкінці 2008 року, у зв`язку із тим, що батько почав зловживати алкоголем, його мати - ОСОБА_8 припинила з ним шлюбні відносини та переїхала на постійне місце проживання до військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 .

Після припинення його батьками шлюбних відносин, він продовжував спілкуватись із батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, про що йому стало відомо в червні 2015 року, оскільки на той час мати позивача хворіла на онкологічне захворювання. Наприкінці 2014 року у неї почалось загострення. Він поєднував навчання на стаціонарі, підробіток та догляд за матір`ю до самої її смерті, яка сталась - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим тимчасово не відвідував батька.

ІНФОРМАЦІЯ_3 (після смерті) від імені його померлого батька - ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_9 приватним нотаріусом видано довіреність на здійснення ним правочину дарування квартири, яка 12.01.2015 року перейшла у власність ОСОБА_4 , а 10.02.2015 року на підставі договору дарування ОСОБА_3 , яка у свою чергу 12.03.2015 року подарувала її - ОСОБА_5

03.10.2017 року 317/1000 частин квартири АДРЕСА_1 була відчужена відповідачу по справі ОСОБА_2 (Т. 1, а. с. 1 4, 46 47).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2019 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня набрання цим рішенням законної сили.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач 02.06.2015 року звернувся до нотаріальної контори. Однак, заяви про прийняття спадщини не подав. 09.06.2015 року закінчився шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. 10.06.2015 року позивачем отримано копію Свідоцтва про смерть батька. Свідки підтвердили, що позивач проживав разом з хворою матір`ю, доглядав її до самої смерті. Строк на подання заяви про прийняття спадщини за вказаних обставин пропущено позивачем з поважних причин. Позивач не був і не є власником квартири, а тому в задоволенні вимог про витребування майна необхідно відмовити (Т.2, а. с. 175 - 180).

Адвокат Дмитрієв В.П., діючий від імені ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не перевірив наявність спадкової справи, не з`ясував чи дійсно Одеська міська рада є належним відповідачем по справі. Вказані позивачем причини пропуску строку є неповажними.

Адвокат Дмитрієв В.П. - представник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні вважали необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалися на законність та обґрунтованість рішення суду. Вказували, що строк подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших її учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржив.
Статтями 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про задоволення позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1270, 1272 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264ЦПК України) права.

Доводи апеляційних скарг не спростовують вказаних висновків суду.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис 12506 (Т. 1, а. с. 9).

29.12.2014 року на ім`я ОСОБА_9 від імені померлого на цей час ОСОБА_7 видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області, якою уповноважено ОСОБА_9 укласти договір дарування, належних ОСОБА_7 317/1000 частин квартири під АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 13).

12.01.2015 року ОСОБА_9 , який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 уклав договір дарування частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. за яким ОСОБА_4 отримав у дар 317/1000 часток квартири під АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 15).

ОСОБА_4 на підставі договору дарування частки квартири від 10.02.2015 року продав, а ОСОБА_3 прийняла в дар 317/1000 часток квартири під АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 17).

Згодом ОСОБА_3 13.03.2015 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. подарувала ОСОБА_5 317/1000 часток квартири під АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 19).

03.10.2017 року власником 317/1000 часток квартири під АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Борисовою Н.В., став ОСОБА_2 (Т.1, а. с. 48).

Після припинення батьками позивача шлюбних відносин наприкінці 2008 року позивач продовжував спілкуватись із батьком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що він в останнє бачився з батьком у серпні 2014 року, оскільки в той час його мати - ОСОБА_8 мала онкологічне захворювання, потребувала догляду, у зв`язку із чим він, одночасно навчаючись на стаціонарі, був вимушений працювати та доглядати її до моменту смерті, через що не відвідував батька. На підтвердження вказаного надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 5565(Т. 1, а. с. 10) та довідку про причину смерті № 79 від 19.05.2015 року (Т. 1, а. с. 11), в якій зазначено, що причиною смерті ОСОБА_8 є ракова інтоксикація злоякісних новоутворень обох молочних залоз. На підтвердження навчання позивач надав апеляційному суду довідку Одеського національного морського університету, відповідно до якої позивач навчався у вказаному навчальному закладі з 01.09.2013 року по 18.07.2016 року.

Також зазначив, що до батька приходив у січні 2015 року. Однак, двері до квартири були зачинені, з того моменту дізнався про його смерть.

02.06.2015 року позивач звернувся до першої Одеської державної нотаріальної контори, однак заяву про прийняття спадщини не подавав, оскільки у нього не було відомостей про наявність зареєстрованого за померлим ОСОБА_7 на праві власності майна.

10.06.2015 року позивач отримав копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, виданого повторно, а 09.06.2015 року закінчився строк для подачі заяви про отримання спадщини.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 допитані в судовому засіданні та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, пояснили, що позивач разом з батьком ОСОБА_7 не проживав, однак підтримував стосунки через те, що мати хворіла та потребувала постійного догляду.

Між сторонами виникли правовідносини спадкування.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 вбачається, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив наявність спадкової справи, не з`ясував чи дійсно Одеська міська рада є належним відповідачем по справі, оскільки встановлено відсутність спадкової справи за заявою позивача. Від вирішення питання про те, чи є Одеська міська рада належним відповідачем не залежить вирішення вимог до ОСОБА_2 ..

Доводи апелянта про те, що вказані позивачем причини пропуску строку є неповажними спростовуються вищевказаними обставинами навчання позивача, догляду ним за хворою матір`ю, відсутності у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Додаткові пояснення адвоката Дмитрієва В.П. - представника ОСОБА_6 у судовому засіданні про відсутність постанови нотаріуса про відмову в оформленні спадкових прав колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного. По-перше, вказані посилання не містяться серед доводів апеляційної скарги. По-друге, встановлено судом, що спадкова справа не заводилася, позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, вказані пояснення носять суто формальний характер і не впливають на обставини щодо пропуску вищевказаного строку.

Таким чином, апеляційні скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Дмитрієва В.П., діючого від імені ОСОБА_6 , а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Дмитрієва Вячеслава Петровича, подану від імені ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 04 листопада 2019 року

Головуючий суддя: А.П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе