ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5227/19 Справа № 215/1589/18 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року, ухваленого суддею Коноваленком М.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 24 січня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Давиденко А.О звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» /далі ПАТ/ про відшкодування моральної шкоди, просив стягнути відповідно до ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України, 1167 ЦК України 176 200 грн. моральної шкоди, у зв`язку з отриманим позивачем професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування позову зазначив що в період роботи з 30.08.1979 по 17.01.1995 роки позивач ОСОБА_1 працював підземним шляховим робітником, підземним машиністом електровозу, підземним прохідником на шахті «П-1» Першотравневого рудоуправління ВО «Кривбасруда» та з 05.07.1995 року підземним прохідником у шахті «Першотравнева» ВО «Кривбасруда», правонаступником прав та обов`язків якого є ПАТ «Кривбасзалізруда».

Внаслідок роботи в шкідливих умовах праці ним отримані хронічні професійні захворювання хронічна диско генна полірадикулопія попереково крижова з вираженими статико динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичними синдромами які, відповідно до акту розслідування від 12.12.1997р., виникли з вини роботодавця.

Згідно висновку МСЕК від 14.02.2006р. позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 30% безстроково та третя група інвалідності.

Вважає, що позивачу не було забезпечено безпечних умов праці, він втратив працездатність, виконуючи тривалий час роботи в напружених та шкідливих умовах праці. Виходячи з характеру захворювань позивач неодноразово знаходився на лікуванні, йому важко виконувати будь-яку роботу, він терпить постійну біль у спині, плечах, зводить і судомить тіло, тому значну частину часу витрачає на підтримання свого здоров`я, що порушує його нормальні життєві зв`язки.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 60000 / шістдесят тисяч / грн. моральної шкоди без стягнення податків та обов`язкових платежів, та 7245грн. - судових витрат.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»» - 704.80 грн. судового збору на користь держави.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що висновки суду про те, що відповідач є правонаступником шахт «Першотравнева 1», «Першотравнева», ВО «Кривбасруда» де працював позивач, не ґрунтуються на належних доказах.

Апелянт, вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи відповідачу у задоволенні клопотань про подовження та поновлення строку для надання відзиву на позовну заяву разом із доказами щодо неналежного відповідача, фактично порушив завдання цивільного судочинства, встановлені у ст.2 ЦПК України, позбавивши відповідача ефективного захисту порушених прав та інтересів.

Відповідач зазначає, що внаслідок неповного з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, суд першої інстанції стягнув моральну шкоду з неналежного відповідача.

Відповідач вказує, що суд першої інстанції при ухвалені рішення врахував правову позицію Верховного Суду від 12.12.2018 року по справі №215/3547/16-ц, і не врахував та не надав належної правової оцінки висновку Верховного суду, висловленому у постанові від 18 липня 2018 року по справі №215/5607/15-ц, яким вірно встановлено, що відповідно до постанови КМУ від 02 березня 1998 року №258 «Про спеціальний режим реструктуризації гірничо-рудних підприємств Кривбасу, гірничо-хімічних підприємств Яворівського і Роздольського «Сірка» та Стебницького «Полімінерал» Львівської області» пунктом 1 наказу Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року № 262 створено підприємство «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту» (управління «Кривбабасгідрозахист») на базі державного майна шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» - структурних підрозділів Державного виробничого об`єднання «Кривбасруда» шляхом їх відокремлення. Призначено правонаступником всіх майнових прав і обов`язків реорганізованого Державного виробничого об`єднання «Кривбасруда» - управління «Кривбабасгідрозахист» у відповідній частині майнових прав та обов`язків, означених розподільчим балансом.

Наказом ДВО «Кривбасруда» від 20 вересня 1989 року № 349»Про удосконалення структури управління обєднання «Кривбаруда» з 01 жовтня 1989 року ліквідовано Першотравневе РУ, РУ ім..Леніна, РУ ім.Комінтерна, РУ ім.К. Лібкнехта, контору промзв`язку та створено у складі об`єднання наступні підрозділи шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», ім.. Леніна, ім..Орджонікідзе, «Гвардійська», «Октябрська», «Родіна», «Саксагань», «Гігант», ім.. Валявко, управління соціальних підрозділів енергоуправління.

Наказом ДВО «Кривбасруда» від 26 грудня 1994 року №169 (пункт 1) з 01 січня 1995 року шахта «Першотравнева» та шахта «Першотравнева-2» ліквідовані і для підготовки доробки підготовлених запасів родовища утворена шахта «Першотравнева» на правах структурної одиниці ВО «Кривбасруда».

Наказом №1 від 05 січня 1998 року ліквідовано шахту «Першотравнева» як структурну одиницю ВО «Кривбасруда» та наказом №12 від 20 січня 1998 року створено на її базі шахту «Першотравнева-Дренажна».

Наказом №139 від 11 вересня 1998 року, відповідно до п.1 наказу Міністрества промислової політики України №262 від 29 липня 1998 року, шахти «Першотравнева-Дренажна» та «Гігант-Дренажна» виключено зі складу одиниць ВО «Кривбасруда» і на їх базі створено нове підприємства-Дренажне, підприємство «Кривбасгідрозахист» У п.5 зазначеного Наказу Міністерства промполітики України, визначено, що правонаступником всіх майнових прав та обов`язків реорганізованого ВО «Кривбасруда» є управління «Кривбасгідрозахисту» у відповідній частині майнових прав та обов`язків, означених розподільчим балансом, про, що в установленому порядку було повідомлено кредиторів і дебіторів реорганізованого підприємства та внесено зміни до укладених реорганізованим підприємством договорів.

Згідно розподільчого балансу ВО «Кривбасруда» на 01 липня 1998 року акти і пасиви ДВО «Кривбасруда» були розподілені між Криворізьким державним залізорудним комбінатом та управлінням «Кривбасгідрозахист». Основні фонди (майно) шахт Першотравневого рудоуправління, шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», «Першотравнева», «Першотравнева-Дренажна» ДВО «Кривбасруда» були передані саме Криворізькому державному гірничорудному управлінню гідрозахист» (управління Кривбасгідрозахист», яке згодом, також було ліквідовано.

Апелянт вказує, що на час виникнення у позивача права на відшкодування моральної шкоди Першотравневе рудоуправління, шахти «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», «Першотравнева», «Першотравнева-Дренажна» ДВО «Кривбасруда» та управління Кривбасгідрозахист» були ліквідовані, а ПАТ «Кривбасзалізрудком», не є їх правонаступником, а отже є неналежним відповідачем і не може нести відповідальності за порушені права позивача. При цьому відповідач звертає увагу на те, що особова справа ОСОБА_1 для продовження регресних виплат була передана до ФССНВУ в м.Кривому Розі саме управлянням «Кривбасгідрозахист», що підтверджено актом прийняття-передачі №90 від 23.06.2001 року, що підтверджує, що саме цим підприємством проводились регресні виплати позивачу ОСОБА_1 і свідчить про те, що зазначене підприємство стало правонаступником прав та обов`язків шахт, де працював позивач.

Також відповідач звертає увагу, що позивач у позові невірно застосував норми матеріального права, зокрема статтю 1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України, які не існували на момент виникнення у позивача втрат у сфері його немайнових благ.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

Матеріалами справи і судом встановлено, що позивач з 30.08.1979 по 17.01.1995роки працював підземним шляховим робітником, підземним машиністом електровозу, підземним прохідником на шахті «Об`єднана», «П-1» Першотравневого рудоуправління ДВО «Кривбасруда» та з 05.07.1995 року підземними прохідником у шахті «Першотравнева» ДВО «Кривбасруда» (а.с.11-15).

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 12.12.1997р. (а.с.8-9), позивачу ОСОБА_1 встановлені хронічні професійні захворювання хронічна диско генна полірадикулопія попереково крижова з вираженими статико динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичними синдромами.

Позивачу вперше встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 45%, згідно висновку МСЕК від 13.01.1998.

14.02.2006 відповідно довідки МСЕК позивачу встановлена 3 група інвалідності з причини професійного захворювання, безстроково (а.с. 6-7, 169).

Зазначеним ОСОБА_2 розслідування також встановлено, що винним у професійному захворюванні позивача є керівництво шахти, в тому числі Першотравневого рудоуправління виробничого об`єднання «Кривбасруда», шахти «Першотравнева» виробничого об`єднання «Кривбасруда», в період роботи позивача ОСОБА_1 на цих підприємствах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що професійне захворювання позивача виникло під час його перебування у трудових відносинах з ДВО «Кривбасруда», на якого законодавством покладено обов`язок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці, а правонаступником усіх прав та обов`язків ДВО «Кривбасруда» (у структурних підрозділах якого працював позивач) є ПАТ «Кривбасзалізрудком», тому це підприємство зобов`язано відшкодувати позивачу завдану йому моральну шкоду.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив захистити його порушені права у спосіб стягнення моральної шкоди з відповідача - ПАТ "Кривбасзалізрудком", як з винної особи.

Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначав в судовому засіданні, що ПАТ "Кривбасзалізрудком" не є належним відповідачем по справі та не може нести відповідальність перед позивачем за порушення його трудових прав ВО "Кривбасруда" на шахтах де працював позивач, оскільки не є їх правонаступником.

Однак, суд першої інстанції на вищезазначені заперечення уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку про те, що відповідач по справі є правонаступником ліквідованих шахт та відповідно належним відповідачем у даній справі, й безпідставно стягнув на користь позивача відшкодування з ПАТ "Кривбасзалізрудком" моральну шкоду у розмірі 60 000 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 1998 року №258 «Про спеціальний режим реструктуризації гірничо-рудних підприємств Кривбасу, гірничо-хімічних підприємств Яворівського і Роздольського «Сірка» та Стебницького «Полімінерал» Львівської області», пункту 1 наказу Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року №262 створено підприємство «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахисту» (управління «Крибасгідрозахист») на базі державного майна шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» - структурних підрозділів Державного виробничого об`єднання «Кривбасруда» шляхом їх відокремлення. Призначено правонаступником всіх майнових прав і обов`язків реорганізованого Державного виробничого об`єднання «Кривбасруда» управління «Кривбасгідрозахист» у відповідній частині майнових прав та обов`язків, означених розподільчим балансом.

При ліквідації юридичної особи без правонаступника належні потерпілому або особам, зазначеним у частині другій статті 456 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платежі повинні бути капіталізовані за правилами державного страхування і внесені його органам для виплати їх у розмірі і строки, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

У разі ліквідації юридичної особи позови про відшкодування шкоди, заподіяної ліквідованою юридичною особою, зв`язані з ушкодженням здоров`я чи смертю громадянина, пред`являються до вищої організації або до організації, зазначеної в рішенні про ліквідацію юридичної особи.

Вимога про збільшення або зменшення розміру одержуваного потерпілим відшкодування шкоди на підставах, передбачених у статтях 463 і 464 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пред`являється до правонаступника або відповідно до організацій, зазначених у частині третій цієї статті, або відповідно правонаступника юридичної особи чи організації, зазначених в частині третій цієї статті, які провадять відшкодування за заподіяну шкоду.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про підприємства в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі-Закон) підприємство може бути створено в результаті виділення зі складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об`єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

Створення підприємств шляхом виділення здійснюється зі збереженням за новими підприємствами взаємозобов`язань та укладених договорів з іншими підприємствами.

Згідно із частинами першою та шостою статті 34 Закону ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за розподільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права й обов`язки реорганізованого підприємства.

У пунктах 2.1 та 4.1 Положення про порядок поділу підприємств і об`єднань та відокремлення від них структурних підрозділів і одиниць, затвердженого наказом Міністерства економіки України, Міністерства статистики України, Антимонопольного комітету України від 20 квітня 1994 року № 43/79/5 (далі - Положення; втратило чинність 25 серпня 2015 року) було закріплено, що відокремлення - це виділення зі складу підприємства (об`єднання) структурного підрозділу (одиниці) і створення на його базі самостійного підприємства або вихід підприємства зі складу об`єднань, зазначених у підпункті «б» пункту 3.1 цього Положення. Об`єктами відокремлення є структурні підрозділи та структурні одиниці відповідно до пункту 2.1 цього Положення, а також підприємства, що входять до складу об`єднань.

Тобто розподільний баланс є документом, у якому, зокрема, визначено обсяг майнових прав та обов`язків, які перейшли до створеної шляхом виділу (виділення, відокремлення) юридичної особи.

У пункті 32 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що при ліквідації, банкрутстві або реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства відшкодування шкоди, компенсація всіх видів витрат провадиться правонаступником.

Якщо права й обов`язки ліквідованого підприємства не переходять до правонаступника, суми, що підлягають відшкодуванню, капіталізуються і перераховуються органам державного соціального страхування для виплати їх у розмірі і в терміни, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

У разі ліквідації або банкрутства підприємства без правонаступника ліквідаційна комісія надсилає офіційне повідомлення про це до місцевого органу державного соціального страхування.

Якщо при ліквідації підприємства капіталізація платежів у відшкодування шкоди не проведена, регресна вимога подається органам державного соціального страхування.

Як видно з матеріалів справи особова справ ОСОБА_1 для продовження виплат була передана до відділення ФССНВУ в м.Кривому Розі управлінням «Кривбасгідрозахист» згідно акту прийняття-передачі від 23 червня 2001 року №90 (а.с.149), підтверджує доводи апелянта про те, що управління «Кривбасгідрозахист» стало правонаступником прав та обов`язків ліквідованих шахт Першотравневого рудоуправління, шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», «Першотравнева», «Першотравнева-Дренажна» ДВО «Кривбасруда» де працював позивач, а не відповідач ПАТ "Кривбасзалізрудком".

Слід зазначити, що низкою рішень судів першої та апеляційної інстанції було встановлено наступні відомості щодо правонаступництва шахт, на яких працював позивач.

Так, наказом №169 від 29 грудня 1994 року шахти "Першотравнева" та "Першотравнева-2" ліквідовані і для доробки підготовлених запасів родовища утворена шахта "Першотравнева" на правах структурної одиниці ВО "Кривбасруда".

Наказом №1 від 05 січня 1998 року ліквідовано шахту "Першотравневу" як структурну одиницю ВО "Кривбасруда" та наказом №12 від 20 січня 1998 року створено на її базі шахту "Першотравнева-Дренажна".

Наказом №139 від 11 вересня 1998 року виключено зі складу структурних одиниць ВО "Кривбасруда" шахти "Гігант-Дренажна" та "Першотравнева-Дренажна" та створено на їх базі нове підприємство - Державне підприємство "Кривбасгідрозахист", відповідно до п.1 наказу Міністерства промислової політики України №262 від 29.07.1998 року.

У п.5 наказу Міністерства промислової політики України №262 від 29.07.1998 року визначено, що правонаступником всіх майнових прав та обов`язків реорганізованого ВО "Кривбасруда" є управління "Кривбасгідрозахисту" у відповідній частині майнових прав та обов`язків, означених розподільчим балансом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача стосовно того, що ДВО «Кривбасруда» було ліквідованого та того, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником ДВО «Кривбасруда», оскільки відповідно до змісту п.5 вищевказаного наказу Міністерства промислової політики України, призначено правонаступником всіх майнових прав та обов`язків реорганізованого ВО «Кривбасруда» щодо майнових комплексів шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» управління «Кривбасгідрозахисту».

Наказом Міністерства промислової політики України №104 від 17 березня 2006 року призначено комісію з припинення діяльності ДП "Кривбасгідрозахист", шляхом його ліквідації та зобов`язано державне підприємство "Кривбасшахтозакриття" прийняти на баланс до статутного фонду майно ДП "Кривбасгідрозахист", яке залишиться після задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, враховуючи те, що на момент виникнення у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди 14.02.2005 року, підприємства, визнані винними у спричиненні позивачу професійного захворювання, керівництво шахт «Першотравнева -1», «Першотравнева» ВО «Кривбасруда», управління «Кривбасгідрозахист», які є ліквідованими, а ПАТ "Кривбасзалізрудком" не є їх правонаступником, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги ПАТ «Кривбасзалізрудком», стосовно того, що правонаступником майнових прав та обов`язків ДВО «Кривбасруда» щодо шахти «Першотравнева-Дренажна», до якої входили майнові комплекси шахт «Першотравнева» та «Першотравнева - 1», на яких працював позивач, є ДП «Кривбасгідрозахист», яке в подальшому було ліквідовано.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного урахування обставин справи, у зв`язку із чим, відповідно до ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до ПАТ «Кривбасзалізрудком».

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України,Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення моральної шкоди, завданої професійним захворюванням відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: