Справа № 369/2124/18
Провадження № 2-др/369/17/19
24.06.2019 року Києво-Свяошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
за участі секретаря судового засідання Середенко Б.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу заявою представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Мещанінова Анатолія Михайловича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Рішенням суду від 13.09.2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

12.06.2019 року до суду надійшла заява від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2838, 61 грн. та витрати на правову допомогу, що становить 14 000 грн.

Вирішуючи заяву про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч.ч. 1, 2ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження цих обставин суду були надані акт виконаних робіт від 17.08.2018 року та квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 14 000, 00 грн.

Разом з тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначений статтею 1Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» і не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до роз`яснень, викладених уп.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014№ 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», межі та порядок відшкодування судових витратна правову допомогу, надану в суді адвокатом регламентовано у ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.

Слід вказати, що відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України позивачі мають право вимагати від відповідача компенсацію, здійснену ними на оплату правової допомоги.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Судом встановлено, що заява представника позивача за зустрічним позовом про доручення доказів на підтвердження понесених витрат подана 19.09.2018, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та надано опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

07 березня 2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом Мещаніновим А.М. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 47-48).

Згідно акту виконаних робіт від 17.08.2018 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Мещанінову А.М. винагороду в сумі 14 000, 00 гривень, що підтверджується квитанціями , що наявні в матеріалах справи (а.с. 183-184).

Аналізуючи наданий позивачем розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги, суд приходить до висновку, що він не є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом.

Так, із даного розрахунку слідує, що правнича допомога надавалась у вигляді ознайомлення з матеріалами цивільної справи ( 6 годин), обрання способу захисту, вивчення судової практики, пошук та аналіз судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень ( 5 годин), підготовка відзиву ( 5 годин), підготовка зустрічної позовної заяви ( 5 годин), представництво інтересів замовника ( 4 судових засідання).

В той же час в позові відсутні будь-які посилання на судову практику; не розкрито та не описано дії щодо консультації позивача, визначення правової позиції та підготовки адвоката до судового засідання.

А тому, із урахуванням складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та витраченого ним часу на участь у судових засіданнях по даній справі, суд вважає не в повній мірі доведеним обсяг правничої допомоги ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом витрати на правничу професійну допомогу в сумі 8 000, 00 гривень, що відповідає підтвердженим доказами участі адвоката у справі та не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначений статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Крім того при зверненні до суду позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 4257, 93 грн. за вимогу про визнання права власності на ѕ частин спірної квартири, ціну позову вказано у розмірі 425792, 25 грн. ѕ частини вартості квартири.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 2 838, 62 грн. за вимогу про визнання права власності на Ѕ частину спірної квартири, ціна позову складає 283861, 50 грн. Ѕ частина вартості квартири.

Оскільки первісний позов ОСОБА_2 було задоволено частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 838, 62 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Окрім того зустрічний позов ОСОБА_1 було задоволено повністю, а тому на його користь з відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 838, 62 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, 246, 258, 259, 264, 265, 268, 270, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Мещанінова Анатолія Михайловича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , витрати на оплату судового збору в сумі 2 831, 62 (дві тисячі вісімсот тридцять одну гривню 62 копійки) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати на оплату судового збору в сумі 2 831, 62 (дві тисячі вісімсот тридцять одну гривню 62 копійки) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати на оплату правової допомоги в сумі 8 000, 00 (вісім тисяч гривень 00 копійок) грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Додаткове рішення може бути оскаржено.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя: Н.С. Пінкевич