Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа 420/506/16-ц

провадження № 61-23825 св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ,

відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Енгельса,

третя особа - орган опіки та піклування при Кам`янській сільській раді Новопсковського району Луганської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року в складі судді Стеценко О. С., та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 23 січня 2017 року в складі колегії суддів: Луганської В. М., Стахової Н. В., Коротенка Є. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року позивач яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса (далі - СТОВ імені Енгельса), третя особа - орган опіки та піклування при Кам`янській сільській раді Новопсковського району Луганської області про визнання договору оренди земельних ділянок розірваними.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом малолітній дочці позивача - ОСОБА_2 належать на праві приватної власності земельні ділянки площею 8,4038 га та площею 1,2505 га., які остання успадкувала після батька - ОСОБА_3 . Вказані земельні ділянки спадкодавцем було передано в оренду СТОВ імені Енгельса згідно договору оренди землі, укладеного 01 лютого 2010 року № НОМЕР_10 та договору оренди землі, укладеного 06 вересня 2010 року № НОМЕР_11 строком на 10 років. Позивач посилалася на те, що у відповідності до норм діючого законодавства України та умов вищенаведених договорів оренди землі, а саме: пункту 39, яким розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається, нею 12 лютого 2016 року були направлені на адресу відповідача рекомендованою поштою заяви про розірвання договорів оренди землі в односторонньому порядку. Відповідач отримав вказані заяви. Позивач вважала, що нею було дотримано всі умови щодо порядку розірвання договорів оренди. Відповідач відмовлявся в добровільному порядку розірвати укладені договори оренди землі. Тому позивач просила суд розірвати договір оренди землі, укладений 01 лютого 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ імені Енгельса щодо оренди земельної ділянки площею 78,4038 га № НОМЕР_10 , кадастровий номер НОМЕР_2 та договір оренди землі укладений 06 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ імені Енгельса щодо оренди земельної ділянки площею 1,2505 га, НОМЕР_11 кадастровий номер НОМЕР_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди, укладений 01 лютого 2010 року землі між ОСОБА_3 та СТОВ імені Енгельса, щодо оренди земельної ділянки площею 8,4038 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ) № НОМЕР_10 та зареєстрований 24 березня 2010 року Луганською регіональною філією ДП «Центр Держземкадастру» за № 09; договір оренди землі укладений 06 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ імені Енгельса, щодо оренди земельної ділянки площею 1,2505 га (кадастровий номер НОМЕР_4 ) № НОМЕР_11 та зареєстрований 27 липня 2011 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 00330.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо розірвання в односторонньому порядку спірних договорів оренди землі відповідають вимогам частини третьої статті 651 ЦК України та умовам договорів оренди.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 23 січня 2017 року апеляційну скаргу СТОВ імені Енгельса було відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що сторони в договорі оренди землі передбачили можливість розірвання договору в односторонньому порядку без зазначення будь-яких застережень щодо розірвання договору оренди за ініціативою власника земельної ділянки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, СТОВ імені Енгельса просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга СТОВ імені Енгельса мотивована тим, що судові рішення є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушенням норм матеріального права. Заявник вказує, що положення частини третьої статті 651 ЦК України до спірних правовідносин судом першої інстанції застосовано неправильно, оскільки дана норма передбачає право на односторонню відмову від договору, в той час як позов було заявлено з приводу розірвання договорів в односторонньому порядку.

Окрім того, суд апеляційної інстанції на свій розсуд трактував пункт 39 Договору, вказавши в судовому рішенні, що сторони в договорі оренди землі передбачили можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку без зазначення будь-яких застережень щодо розірвання договору оренди за ініціативою власника земельної ділянки.

Доводи особи, яка подала відзив

ОСОБА_1 подала заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в яких вказувала на її необґрунтованість та безпідставність.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду у травні 2018 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві - Кривцовій Г. В.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У справі, що переглядається, встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданого 25 квітня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганської міського управління юстиції.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 10 грудня 2015 року приватним нотаріусом в реєстрі за № 2581, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 8,4038 га, кадастровий номер якої: НОМЕР_2 , що розташована на території Кам`янської сільської ради Новопськовського району, ділянка № НОМЕР_12 , яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_7 .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 10 грудня 2015 року приватним нотаріусом в реєстрі за № 2582, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 1,2505 га, кадастровий номер якої: НОМЕР_3 , що розташована на території Каменської сільської ради Новопськовського району, ділянка № НОМЕР_13 , яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_9 .

01 лютого 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ імені Енгельса укладено договір оренди землі №333 щодо оренди земельної ділянки № НОМЕР_12 площею 8,4038 га, що розташована на території Кам`янської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Вказаний договір оренди землі 24 березня 2010 року було зареєстровано у відділі Держкомзему Новопсковського району Луганської області.

06 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ імені Енгельса укладено договір оренди землі №331/1 щодо оренди земельної ділянки № НОМЕР_13 площею 1,2505 га, що розташована за межами населених пунктів, на території Кам`янської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

Вказаний договір оренди землі 07 липня 2011 року було зареєстровано у відділі Держкомзему Новопсковського району Луганської області.

12 лютого 2016 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулась до СТОВ імені Енгельса із заявами про розірвання з 23 лютого 2016 року зазначених вище договорів оренди землі в односторонньому порядку, відповідно до пункту 39 цих договорів.

Пунктом 39 спірних договорів оренди землі передбачено умову про те, що допускається розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

У листі від 11 березня 2016 року директор СТОВ імені Енгельса заперечив проти дострокового припинення договорів оренди землі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 213 ЦПК України 2004 року рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення в повній мірі відповідають зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 37 спірних договорів оренди землі передбачено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі розірвання договору.

У пункті 38 кожного зі спірних договорів оренди землі сторони передбачили умову про те, що дія договорів припиняється за взаємною згодою; за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 39 спірних договорів оренди землі сторони передбачили умову про те, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Згідно з положенням статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно частин третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.

Встановлено, що пунктом 39 спірних договорів землі сторони визначили можливість розірвання даних договорів в односторонньому порядку. Вказаний пункт спірних договорів є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

Статтею 651 ЦК України передбачено підстави для зміни або розірвання договору.

Чинне законодавство не містить заборони для сторін договору оренди земельної ділянки передбачити випадки розірвання договору в односторонньому порядку.

Розірвання договору може відбутися або за домовленістю між сторонами, або, у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу про розірвання договору, за рішенням суду.

Встановивши, що позивач виявила бажання розірвати укладені з відповідачем спірні договори оренди, оскільки вона є законним представником малолітнього власника земельних ділянок та бажає їх використовувати на власний розсуд, та врахувавши, що вимога позивача про розірвання спірних договорів оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладених сторонами договорів оренди землі, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог. Судами вірно враховано, що сторонами у справі при укладенні спірних договорів було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, до якого включено, окрім типових умов, і особливі, у тому числі умови пункту 39, якими сторони встановили можливість одностороннього розірвання договору без настання будь-яких умов.

Таким чином, суди належним чином виконали вимоги статті 212 ЦПК України 2004 року щодо оцінки доказів і дотримання вимог, статті 213 ЦПК України 2004 року щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідили обставини у справі, обґрунтовано застосували положення статей 626, 627, 651 ЦК України і статті 31 Закону України «Про оренду землі» до правовідносин учасників справи.

Суд зазначає, що посилання заявника на те, що частина третя статті 651 ЦК України, яка була визначена підставою позову, передбачає односторонню відмову від договору, а позивач просила про розірвання договору в односторонньому порядку, не може бути підставою для відмови ОСОБА_1 у позові, оскільки є неправильним тлумаченням частини третьої статті 651 ЦК України та умов спірних договорів оренди землі, так як відмова від договору саме і призводить до його розірвання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 389, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Г. В. Кривцова Ю. В. Черняк