Провадження № 2/127/2440/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 липня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкуванням за законом та визначення розміру часток земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Вінницького міського суду Вінницької області із спільною позовною заявою до ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про виділення земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкуванням за законом та визначення розміру часток земельної ділянки.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивачі визначають в останній зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивачів.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під порушенням цивільного права слід розуміти наслідок протиправної поведінки контрагента (правопорушника), діями якого завдано шкоду суб`єктивним правам та інтересам правомочної сторони.

З документів доданих до позовної заяви вбачається, що спірною є земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_1 , право спільної сумісної власності на яку зареєстроване в 2008 році за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 16 листопада 2009 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_9 виділено в натурі на праві особистої приватної власності 1/5 частку спірної земельної ділянки. Спадкоємцем померлого ОСОБА_9 є ОСОБА_3 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2017 року ОСОБА_4 (спадкоємець ОСОБА_8 ) виділено на праві приватної власності 0,0214 га. та 0,0011 га. спірної земельної ділянки.

В розумінні положень ч. 3 ст. ст. 364 (370) ЦК України, право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку відповідачів по справі є припиненим, а тому позивачам слід викласти обставини, які свідчать про наявність порушеного цивільного права позивачів в контексті заявлених позовних вимог про виділ часток земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, та зазначити про докази, що підтверджують зазначені обставини.

Як вже зазначалось, позовна заява повинна містити спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором. Наразі, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять визнати за кожним з них право власності на частку спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно. Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Отже, позивачам слід звернути увагу на обраний останніми спосіб захисту порушеного цивільного права в частині вимог про визнання права власності на частку спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення земельної ділянки, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкуванням за законом та визначення розміру часток земельної ділянки - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: