Справа № 265/3665/19
Провадження № 2/265/1248/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

треті особи: КСН «Жемчужний», Служба у справах дітей Маріупольської міської ради по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3. , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 2901 від 02.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Никоненко Т.В. В квартирі окрім нього зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак не проживають в ній з 2012 року, особистого майна відповідачів в квартирі немає, місце їх проживання не відомо. Участі в оплаті комунальних послуг та утриманні житла не приймають. Реєстрація відповідачів в квартирі створює для нього як для власника, перешкоди, адже він змушений нести витрати з оплати комунальних послуг з урахуванням зареєстрованих у квартирі відповідачів та позбавлений можливості оформити субсидію. Вважає, що відповідачі втратили право користування вказаним житлом. Тому просить визнати їх такими.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та , ОСОБА_5 на розгляд справи не з`явилися за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, тому суд за згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи КСН «Жемчужний» до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Маріупольської міської ради по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, до суду також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 2901 від 02.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Никоненко Т.В. на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1

За інформацію Лівобережного районного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту Адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 04.10-4657 від 24.06.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.01.2008 року по теперішній час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.01.2008 року по теперішній час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ІНФОРМАЦІЯ_4 народження по теперішній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 15.01.2008 року по теперішній час.

З довідки про склад сім`ї № 335 від 13.09.2019 року виданої КСН «Жемчужний вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 фактично проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 разом з малолітніми дітьми, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірної квартири понад рік.

На підставі ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Суд при цьому враховує, що фактично протягом декількох років у спірній квартирі АДРЕСА_1 ані відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ані їх малолітні діти, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не мешкають без поважних причин.

Також суд зауважує, що оскільки малолітні діти, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не мешкають в спірній квартирі, то місцем проживання дітей є те місце, де дитина мешкає разом зі своїми батьками, на яких саме й покладається обов`язок щодо забезпечення належних житлових умов дітям.

Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , будучі зареєстрованими у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Таким чином внаслідок втрати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 права на користування спірним житлом, право на його користування також втратили й діти відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які мешкають разом із ними.

Зокрема, суд зазначає, що відсутність відомостей про реєстрацію місця проживання дітей за іншою адресою не є підставою для залишення права користування спірним житлом у ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи: КСН «Жемчужний», Служба у справах дітей Маріупольської міської ради по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Копилова