КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2404/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Коренюк А.М. 27 листопада 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами, неустойки, інфляційних втрат, 3% річних, додаткових витрат,-

встановив:

В грудні 2017 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за аліментами, неустойки, інфляційних втрат, 3% річних, додаткових витрат на загальну суму 135696 грн. 27 коп.

В квітні 2018 року позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог та просила стягнути з ОСОБА_2 :

- 23801,45 грн. залишку заборгованості по аліментах станом на 01 липня 2017 року;

- 35004,82 грн. неустойки (пені) 1% за період з 08 січня 2013 року по 01 липня 2017 року;

- 23036,76 грн. 3% річних;

- 17275,36 грн. інфляційних втрат;

- 76890 грн. заборгованості за додатковими витратами за період з 08 січня 2013 року по 01 листопада 2017 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 лютого 2013 року вирішено про стягнення з ОСОБА_2 , починаючи з 08 січня 2013 року, аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу.

Після ухвалення рішення ОСОБА_1 було запропоновано сплачувати аліменти добровільно, проте відповідач не погодився. Вказує, що відповідачем було викрадено виконавчий лист.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 травня 2015 року ухвалено про видачу дублікату виконавчого листа, а 24 липня 2015 року його було видано та пред`явлено до виконання. 06 жовтня 2015 року ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження №49028586.

В частині стягнення 23801,45 грн. залишку заборгованості по аліментах вимоги обґрунтовує тим, що станом на 01 липня 2017 року розмір заборгованості за аліментами становив 92456,45 грн. 04 липня 2017 року виконавчою службою перераховано 68655 грн. заборгованості по аліментах, відтак залишок становить 23801,45 грн.

В частині стягнення 35004,82 грн. неустойки (пені) 1% за період з 08 січня 2013 року по 01 липня 2017 року вимоги обґрунтовує тим, що вказана сума нарахована відповідно до ч.1 ст.196 СК України. Формула нарахування: х = сума прострочення * 1% * кількість днів у місяці, у якому мала відбутись сплата. Дані про заробітну плату використовує з сайту https://minfin.com.ua/.

В частині стягнення 23036,76 грн. 3% річних та 17275,36 грн. інфляційних втрат вимоги обґрунтовує на підставі ст.625 ЦК України. Для нарахування відсотків використовує таку ж формулу. Інфляційні втрати обраховує за формулою: х = загальна сума заборгованості за відповідний рік * сукупний індекс інфляції за цей рік / на 100%.

В частині стягнення 76890 грн. заборгованості за додатковими витратами за період з 08 січня 2013 року по 01 листопада 2017 року вимоги обґрунтовує тим, що за цей період нею понесені наступні витрати:

1. Відвідання Дошкільного навчального закладу №143 Печерського району:

- З 01 вересня 2016 року по 30 травня 2017 року - 5460 грн.

- Надання коштів у сумі 200 грн. щомісячно в Дошкільний навчальний заклад №143 Печерського району на господарські товари/засоби гігієни: 200 грн. х 9 місяців = 1800 грн.

- Вартість випускного альбому Дошкільного навчального закладу №143 Печерського району - 290 грн.

- Надання коштів у сумі 420 грн. на випускний Дошкільного навчального закладу №143 Печерського району.

Всього: 7970 грн. На кожного з батьків по 3985 грн.

2. Відвідання з 08 вересня 2016 року по 25 травня 2017 року Центру розвитку дошкільнят "Джерельце" Київського Палацу дітей та юнацтва" сума щомісячного відвідання складає 800 грн.: 800 грн. х 9 місяців = 7200 грн. + 400 грн. випускний = 7600 грн. На кожного з батьків по 3800 грн.

3. Відвідання дитиною першого класу Ліцею інформаційних технологій:

- Вчителю здано на придбання підручників, зошитів для 1 класу та канцелярських товарів 700 грн.

- Здано на придбання спеціальних підручників з англійської мови та зошитів 320 грн.

- Здано в батьківський комітет на фонд школи за вересень-грудень 2017 року 1000 грн. Здано в батьківський комітет на фонд класу за вересень-грудень 2017 року 1000 грн. Харчування обідами щомісячно (вартість 1 дня - 20 грн.) - 22 дні в місяць х 20,00 грн. = 440 грн.

Всього: 3460 грн. На кожного з батьків по 1730 грн.

4. Витрати пов`язані з придбанням їжі, ліків, огляди в медичних закладах у спеціалістів, проведення рентгенів, мрт, одяг, взуття, предмети для розвитку, предмети особистої гігієни та речі необхідні для особистих потреб, відпочинок у святкові дні та літні канікули, відвідування атракціонів, виставок, музеїв, кінотеатрів та інших установ які позитивно впливають на розвиток дитини а також інші витрати за період з 08 січня 2013 року по 01 травня 2017 року: 2450 грн. щомісячно. На кожного з батьків по 1225 грн.

Всього з 08 січня 2013 року по 01 травня 2017 року = 55 місяцях 2450 грн. = 134 750 грн. / 2 батьків = 67375 грн. на кожного з батьків.

При зверненні до суду позивачем сплачено 1356,99 грн. судового збору.

Рішенням Дарницького районного суд міста Києва від 27 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_2 280,12 грн. додаткових витрат та 2,81 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмолено.

Ухвалою від 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 повернуто 716,99 грн. судового збору, що сплачений у більшому розмірі.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на обставини, із якими звернулась до суду. Вважає необґрунтованою відмову суду у стягненні заборгованості по аліментах з посиланням на здійснення стосовно цієї суми виконавчого провадження. Посилаючись на рішення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2017 року у справі №6-850св17, яким проаналізовано ст.194 СК України та положення Закону України "Про виконавче провадження", вказує, що існує спір між сторонами про стягнення заборгованості і цей спір може бути вирішено судом.

Вказує, що, відмовляючи у задоволенні позову в частині 35004,82 грн., суд першої інстанції керувався даними розрахунку державного виконавця станом на 28 березня 2018 року, у якому була відсутня заборгованість по аліментах, проте судом не враховано, що позивачем розрахунки проводились станом на дату, коли заборгованість існувала, а її сплата не анулює неустойки, що вже була нарахована.

Щодо відмови у задоволенні вимог, які стосуються додаткових витрат на дитину, вважає висновки суду помилковими. Зазначає, що відповідач взагалі ухилився від виконання батьківського обов`язку, проте окрім поточних потреб, дитині також має бути забезпечений розвиток.

Посилається на порушення норм процесуального права під час розподілу судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Посилається на те, що після отримання розрахунку заборгованості у травні 2017 року почав сплачувати аліменти, станом на листопад сплатив 107091,75 грн. Вказує, що з моменту ухвалення рішення також сплачував аліменти, передаючи кошти особисто. Вважає безпідставним вимоги, що ґрунтуються на ст.625 ЦК України, оскільки така до правовідносин не застосовується. Щодо витрат, які позивач відносить до додаткових, зазначає, що їх відповідно до закону до таких відносити неможна. Також вважає, що суд правильно вирішив про розподіл судових витрат.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази. що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 лютого 2013 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 січня 2013 року й до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавчий лист ОСОБА_1 отримано 24 липня 2015 року.

Постановою державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.Києві від 06 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження.

Відмовляючи в частині вимог щодо заборгованості у розмірі 23801,45 грн., суд виходив з того, що стягнення заборгованості по аліментам боржника відноситься до компетенції державного виконавця на підставі розрахунку заборгованості й у тому ж виконавчому провадженні.

Суд також вказав, що державним виконавцем зроблений розрахунок заборгованості від 28 березня 2018 року, із якого вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01 березня 2018 року відсутня, існує переплата у сумі 730,37 грн. У зв`язку із відсутністю заборгованості на цю дату суд дійшов висновку про відмову у стягнення неустойки у розмірі 1% відповідно до СК України, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст.625 ЦК України.

Щодо додаткових витрат на дитину суд вказав, що згідно наданих позивачем платіжних документів про сплату коштів, останні мають ознаки поточних потреб дитини (придбання продуктів харчування, одягу), та мають покриватися коштами, які сплачуються платником аліментів за рішенням суду, й не відносяться до додаткових витрат, й лише частина з них містять ознаки додаткових витрат, а саме - медичне забезпечення дитини (отримання медичних послуг), що у своїй сукупності наданих платіжних квитанцій становить 560,24 грн., половина яких і має бути стягнута.

Фіксування зняття коштів з банківської картки суд не уважав належним доказом. Вказав також на відсутність доказів про сплату коштів на навчання дитини в установах дошкільного розвитку (гуртках).

Мотивуючи наведеним, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір в цій частині вимог підлягає частковому задоволенню в сумі 560 грн. 24 коп., половина з яких мають бути стягнуті з відповідача як батька дитини.

Згідно із ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Згідно із ст.195 СК України:

1. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

2. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

3. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як убачається з наявних у справі розрахунків заборгованості, дійсність даних яких сторонами не оспорюється, станом на момент вирішення спору заборгованість за аліментами вже була відсутня, а отже підстави для стягнення 23801,45 грн. залишку заборгованості по аліментах відсутні унаслідок виконання зобов`язання.

З огляду на викладене суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні цієї вимоги.

Проте фактична відсутність заборгованості на момент вирішення спору не означає, що її не було, а отже на неї могла бути нарахована неустойка.

Згідно із частиною 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості. При цьому простроченими є аліменти з наступного місяця, що слідує за місяцем, у який вони мали бути сплачені, наприклад: аліменти за січень 2013 року будуть простроченими з 01 лютого 2013 року. Аліменти є періодичними платежами та кожен такий платіж обраховується окремо.

Порядок розрахунку пені, що виконаний позивачем, є невірним. Виходячи з даних розрахунків заборгованості, що виконані державним виконавцем, та відповідно до ст.196 СК України правильними є наступні дані щодо неустойки:

Для 2013 року:

2013 рікнараховано1%Кількість днів прострочення з наступного місяця по 01 липня 2017 рокуРозмір неустойкисплаченопримітки
11341,9613,618,980
21172,0511,553,550
31249,3912,390,530
41249,8112,022,110
51253,1412,684,320
61276,7512,653,320
71309,4713,725,420
81258,8512,611,310
91241,7512,999,2,,80
111255,512,21,940
121404,514,35,470
всього15273,22204750

Таким чином, оскільки розмір неустойки за прострочення кожного платежу перевищує розмір такого платежу, неустойка приймається рівним розміру платежу. З урахуванням наведеного неустойка за 2013 рік складає 15273,20 грн.

Для 2014 року:

2014 рікнараховано1%Кількість днів прострочення з наступного місяця по 01 липня 2017 рокуРозмір неустойкисплаченопримітки
11195,6611,897,90
21244,1712,1540
31328,2513,766,30
41345,4513,566,90
51317,9513,840,10
61356,313,650
71409,6314,012,60
81331,6413,769,20
91340,5713,459,30
101356,813,1,70
111373,413,1,20
121603,4516,23,50
всього16203,31741080

Таким чином, оскільки розмір неустойки за прострочення кожного платежу перевищує розмір такого платежу, неустойка приймається рівним розміру платежу. З урахуванням наведеного неустойка за 2014 рік складає 16203,30 грн.

Для 2015 року:

2015 рікнараховано1%Кількість днів прострочення з наступного місяця по 01 липня 2017 рокуРозмір неустойкисплаченопримітки
11346,2513,60,50
21524,7515,06,10
3157915,,20
4166416,,90
5166416,0
6166416,,80
7166416,0
81652,2516,53,60
91692,516,5,10
101765,7517,Прострочення відсутнє у зв`язку із сплатою. Переплата пішла у покриття заборгованості.
111772,2517,43,60
122121,521,4,60
всього20110,5

Таким чином, оскільки розмір неустойки за прострочення кожного платежу перевищує розмір такого платежу, неустойка приймається рівним розміру платежу. Жовтень у розрахунок не береться. З урахуванням наведеного неустойка за 2015 рік складає 18344,55 грн.

Для 2016 року:

2016 рікнараховано1%Кількість днів прострочення з наступного місяця по 01 липня 2017 рокуРозмір неустойкисплаченопримітки
11781,517,,540
21971,519,715002020Прострочення відсутнє у зв`язку із сплатою. Переплата пішла у покриття забогованості.
3209120,91456323,762020У зв`язку із частковою сплатою неустойка вираховувалась з непокритої суми (71 грн.).
4205720,57426200,222010У зв`язку із частковою сплатою неустойка вираховувалась з непокритої суми (47 грн.)
52022,520,22539588,8752000У зв`язку із частковою сплатою неустойка вираховувалась з непокритої суми (22,50 грн.)
62132,521,,6250
72162,2521,6,595798У зв`язку із частковою сплатою неустойка вираховувалась з непокритої суми (1364,25 грн.)
82146,521,,8950
92176,2521,1,1630
102187,7521,4,32,52212502,442015У зв`язку із частковою сплатою неустойка вираховувалась з непокритої суми (758,50 грн.)
122773,527,,0351000У зв`язку із частковою сплатою неустойка вираховувалась з непокритої суми (1773,50 грн.)
всього25754,343597,511863

Таким чином, оскільки розмір неустойки за прострочення платежів у січні, березні-жовтні та грудні перевищує розмір такого платежу, неустойка приймається рівним розміру платежу або залишку від частково оплаченого. В лютому прострочення відсутнє. В листопаді неустойка не перевищує платежу (залишку від частково оплаченого). З урахуванням наведеного неустойка за 2016 рік складає 14205,19 грн.:

11781,5
20
371
447
522,5
62132,5
71364,25
82146,5
92176,25
102187,75
11502,44
121773,5
всього14205,19

Для 2017 року:

2017 рікнараховано1%Кількість днів прострочення з наступного місяця по 01 липня 2017 рокуРозмір неустойкисплаченопримітки
1232323,23003015Прострочення відсутнє у зв`язку із сплатою. Переплата пішла у покриття забогованості.
2245824,581222004,46815У зв`язку із частковою сплатою неустойка вираховувалась з непокритої суми (1643 грн.).
32752,527,525911776,775800У зв`язку із частковою сплатою неустойка вираховувалась з непокритої суми (1776,775 грн.).
4269726,97611645,170
52639,526,39530791,850
62772,7527,0Прострочення відсутнє у зв`язку із сплатою. Переплата пішла у покриття забогованості.
всього15642,86218,25573630

Таким чином, оскільки розмір неустойки за прострочення платежу у лютому перевищує розмір такого платежу (залишку від частково оплаченого), неустойка приймається рівним розміру залишку від частково оплаченого. В січні, червні прострочення відсутнє. В березні неустойка дорівнює залишку від частково оплаченого. В квітні та травні неустойка не перевищує розміру платежу. З урахуванням наведеного неустойка за 2017 рік складає 5856,795 грн.:

10
21643
31776,775
41645,17
5791,85
60
всього5856,795

Обчислений в такий спосіб розмір неустойки з огляду на положення ч.1 ст.196 СК України становить 54609,84 грн. Разом з тим, з огляду на межі заявлених позовних вимог, колегія суддів уважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає неустойка (пеня) у розмірі 35004,82 грн. за період з 08 січня 2013 року по 01 липня 2017 року.

Щодо застосування до аліментних правовідносин ст.625 ЦК України суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідальність платника за прострочення сплати аліментів врегульована ст.196 СК України у вигляді 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Таким чином положення про відповідальність за прострочення вже врегульовані нормами сімейного кодексу і не може бути вирішено про стягнення поряд з 1% від простроченої суми за кожен день прострочення додатково 3% річних.

Щодо інфляційних втрат, суд вважає, що аліменти на дитину мають сплачуватись своєчасно, що забезпечить можливості здійснення необхідних витрат за поточними цінами. Якщо ж платник аліментів не сплачував їх, то безсумнівним фактом є знецінення коштів на розвиток та виховання дитини унаслідок інфляційних процесів. Разом з тим, встановивши розмір відповідальності за прострочення сплати аліментів у вигляді 1% від простроченої суми за кожен день прострочення, закон вже в достатній мірі заклав компенсаційні моменти у зв`язку із знеціненням грошової одиниці.

В той же час обов`язок платника аліментів у вигляді сплати інфляційних втрат та 3% річних визначений у ч.4 ст.196 СК України за прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника.

З урахування викладеного вимоги про стягнення 23036,76 грн. 3% річних та 17275,36 грн. інфляційних втрат не ґрунтуються на законі.

Щодо додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

З огляду на зазначені вище положення закону, суд першої інстанції вірно установив відсутність підстав для стягнення додаткових витрат (за виключенням суми, що задоволена судом та не оспорюється сторонами).

Відповідно до п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", у редакції, що діяла на момент подачі позову, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Отже, при зверненні до суду із цими вимогами позивач була звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову, згідно із заявленими вимогами, з урахуванням уточнень, становила 176008,39 грн. На момент звернення до суду із такою ціною позову судовий збір становив 1760,08 грн.

Згідно із п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач не була звільнена від сплати судового збору в частині заявлених вимог про стягнення 23036,76 грн. 3% річних та 17275,36 грн. інфляційних втрат.

При зверненні до суду із такими вимогами підлягав сплаті судовий збір у сумі 640 грн.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1356,99 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року позивачу як помилково сплачені повернуто 716,99 грн.

Оскільки суд апеляційної інстанції відмовляє у стягненні 3% річних та інфляційних втрат, то 640 грн. не підлягають відшкодуванню позивачу.

За подання апеляційної скарги судовий збір не був сплачений. Ураховуючи, що позивач не була звільнена від сплати судового збору за розгляд зазначених вище вимог, то ставка судового збору за подачу апеляційної скарги мала становити 960 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави за місцем розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення 35004,82 грн. неустойки (пені), що становить 25,80% від 135696,27 грн. (ціна позову за вирахуванням 23036,76 грн. 3% річних та 17275,36 грн. інфляційних втрат). При зверненні до суду першої інстанції із вимогами про стягнення 135696,27 грн. підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1356,96 грн., а за оскарження рішення суду в цій частині 2035,44 грн.

25,80% від 1356,96 грн. становить 350,10 грн., які мають бути стягнуті з відповідача на користь держави за місцем розгляду справи в суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених вимог.

Окрім того, з відповідача на користь держави за місцем розгляду справи в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню 525,14 грн., що становить 25,80% від 2035,44 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381- 384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення неустойки (пені) та розподілу судових витрат, та ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення неустойки (пені) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП, АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) в розмірі 35004 грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави (Отримувач коштів: УК у Дарн.р-ні/Дарниц.р-н; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38021179; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 6003; Код класифікації доходів бюджету: 22030101) на відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції 350,10 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави (Отримувач коштів: УК у Солом`янському районі/Солом`ян. р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 0024; Код класифікації доходів бюджету: 22030101) на відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 525,14 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова