Справа №:755/5249/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яровенко Н.О.

при секретарі Івашко О.Л.,

за участі

відповідача - 1 ОСОБА_5,

третьої особи - 2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Києва питання про залишення позовної заяви Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, без розгляду,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою в судове засідання представника позивача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Відповідач - 1 в судовому засіданні висловила думку на розсуд суду.

Третя особа -2 в судовому засіданні заперечувала проти залишення позовної заяви без розгляду.

Представник третьої особи - 1 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якому просить суд слухати справу у їх відсутність.

Відповідач - 2 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши думку відповідача - 1, третьої особи - 2, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За змістом положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

15 травня 2019 року та 11 червня 2019 року представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що представник позивача повторно не з`явився в судове засідання, доказів, які мали підтвердити поважність причини неявки в судові засідання суду надано не було, представник позивача не скористався процесуальним правом подати заяву про розгляд справи у його відсутність, в той же час проведення судового розгляду справи без участі представника позивача суперечить положенням цивільного процесуального законодавства.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що представником позивача не додано жодного доказу, який підтвердив поважність його неприбуття в судові засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив причин неявки, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, оскільки викладене свідчить про втрату позивачем у вирішенні даного спору, в той час з урахуванням предмету спору та суб`єктивного складу сторін, проведення судового розгляду справи у відсутності представника позивача суперечить нормам цивільного процесуального законодавства.

Заява про розгляд справи за відсутності позивача у матеріалах справи відсутня, що позбавляє суд прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів, а саме справа знаходиться у провадженні суду з 29 березня 2019 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 131, 223, 257, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишений без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2019 року.

Суддя Н.О. Яровенко