Дата документу 27.06.2019
Справа № 501/1887/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Кузнєцової Л.О., Рабович І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 51272 дол.США, що за офіційним курсом НБУ на день звернення до суду з позовом становить 1 336 661,04 грн.; три проценти річних у розмірі 13 089,84 дол.США, що за офіційним курсом НБУ на день звернення до суду з позовом становить 341 252,13 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 24.09.2007 року між ним та ТОВ фірма «АББО» в особі директора ОСОБА_3 було укладено два договори про намір №72/10 та №73/10. За умовами вказаних договорів ТОВ Фірма «АББО» взяла на себе обов`язок укласти з ним договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 89,57 кв.м. та квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 76,43 кв.м. Умовами зазначених договорів про намір було встановлено, що ОСОБА_1 зобов`язався здійснити 100% оплати вартості квартир в день укладення договорів купівлі-продажу.

У 2009 р. відповідач звернувся до позивача з вимогою про сплату йому грошових коштів немов би в рахунок часткової оплати вартості квартир, щодо яких між ними були укладені договори про намір. 03.01.2009 р. він особисто передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 36 300 дол.США, а 06.08.2009р. у сумі 14 972,0 дол.США. У 2011 р. будівництво житлового будинку було закінчено. В липні 2012 р., на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу ТОВ Фірма «АББО» передала йому у власність кВ. АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 запевнив його, що грошові кошти, які він особисто отримав від позивача в 2009 році будуть враховані при укладенні договору купівлі-продажу кВ. АДРЕСА_2 . В подальшому, ТОВ Фірма «АББО» кВ.53 в буд.8-А по вул. АДРЕСА_4 м.Іллічівську Одеської області продало ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вважаючи, що відповідач одержав грошові кошти у розмірі 51272 дол.США без будь-якої правової підстави, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задовольнити.

Відповідач надав заперечення проти позову в яких проти позовних вимог позивача заперечує з тих підстав, що Апеляційний суд Одеської області рішенням по справі «22-ц/785/5108/15 від 18.08.2015 р. встановив, що розрахунки за вказаними договорами проводились саме між ТОВ «Фірма «АББО» та ОСОБА_1 , саме ОСОБА_1 повинен був або сплатити вказану у договорах суму для отримання квартири, або звернутись до ТОВ «Фірма «АББО» для отримання раніше сплачених коштів. Більше того, надписи на договорах не свідчать про отримання коштів особисто відповідачем, а лише є засвідченням того факту, що кошти отримувались ТОВ Фірма «ВББО» на виконання укладених договорів (а.с.21-23).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення позову з підстав викладених в запереченнях.

Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

24.09.2007 р. між ТОВ Фірма «АББО» та ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі договір про намір №73/10, відповідно до умов якого ТОВ Фірма «АББО» зобов`язалась укласти в четвертому кварталі 2008 року з позивачем договір купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_5 , орієнтовано площею 76,43кв.м. у новозабудованому чотирьохповерховому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 600 дол. за 1 кв.м. загальної площі (а.с.12).

За п.1.4. зазначеного договору ОСОБА_1 прийняв на себе зобов`язання сплатити 100% вартості квартири в день укладення договору купівлі-продажу.

На зворотній стороні договору про намір №73/10 зроблено запис, мовою оригіналу: «Получено в счет данного договора 14972$ (четырнадцать тысяч девятьсот семьдесят два американских доллара) 6.08.09г. Абрамян» (а.с.12 на звороті).

Ч.4 ст.82 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

23 серпня 2012 року між ТОВ Фірма «АББО» та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким ТОВ Фірма «АББО» передала у власність покупцям ОСОБА_4 , ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 77,30 кв.м., житловою площею 31,10 кв.м., останні до підписання договору сплатили продавцю за неї кошти у сумі 272004 грн. (обставина встановлена судовим рішенням. А тому у відповідності до ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає).

ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 про стягнення збитків (справа №501/2704/16-ц, провадження 2/501/977/17).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року (провадження 22-ц/785/5108/15), залишеним без змін Ухвалою вищого спеціалізованого суду України від 13 квітня 2016 року, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 24 квітня 2015 року (справа №501/2704/16-ц, провадження 2/501/977/17) змінено в частині викладення мотивувальної частини, у решті рішення суду залишено без змін (а.с.34-37, 38-45).

Вказаним рішенням Апеляційного суду встановлено, що:

«… З огляду на те, що договір про наміри був вчинений сторонами у простій письмовій формі, волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору не встановлено, підстав вважати, що внаслідок його укладення між сторонами виникли права та обов`язки щодо спірної квартири, як у сторін попереднього договору, неможливо…».

«… Виходячи зі змісту договору про наміри, в якому йшлося про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу спірної квартири в майбутньому, і в майбутньому в день укладення сплатити 100% вартості квартири, підстав вважати його договором купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру, та вважати, що у позивача виникли майнові права на спірну квартиру неможливо. Протилежні доводи позивача та його представників з цього приводу на увагу не заслуговують…».

«… Дослідивши переписку сторін та вищевказані цивільні справи, колегія суддів прийшла до висновку щодо відсутності підстав вважати, що між сторонами склалися інші правовідносини аніж ті, що зазначені у договорі про наміри. Враховуючи зміст листування між сторонами, та наявність укладених між ОСОБА_1 і ТОВ Фірма «АББО» інших договорів про наміри, та дольову участь у будівництві, а також укладених договорів купівлі-продажу нерухомого майна, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про те, що він повністю сплатив вартість спірної квартири, і що це підтверджується наданими фіскальними чеками. А крім того, досліджені апеляційним судом фіскальні чеки жодних ідентифікуючих ознак не містять. Відтак, за наслідками укладення договору про наміри жодних прав на спірну квартиру у позивача не виникло…».

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів того, що він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 51272 дол.США на виконання умов договору про намір 73/10 від 24.09.2007 р. та враховуючи обставини, які встановлені рішенням Апеляційного суду Одеської області (справа провадження 2-ц/785/5108/15), суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 27 червня 2019 року.

Суддя