Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/545/19
Провадження № 2/391/183/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.10.2019р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:
головуюча суддя Мумига І.М.,
за участю секретаря Качинської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.09.2014 року в сумі 11 660,84 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1 921 грн.
Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 , згідно укладеного договору № б/н від 10.09.2014, отримав кредит в розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договірні зобов`язання боржник належним чином не виконав. Станом на 17.06.2019 відповідач має заборгованість в сумі 11 660,84 грн.
Ухвалою суду від 23.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в клопотанні до суду прохав розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі і не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 3).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але на адресу суду повернувся конверт без вручення з відміткою «за відсутністю адресата», тому, відповідача викликано в судове засідання шляхом оголошення на офіційному веб сайті суду. З наданої Компаніївським районним сектором управління Державної Міграційної Служби України в Кіровоградській області адресної довідки від 30.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , з 09 вересня 2016 року по даний час зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.43), куди і була направлена повістка.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи.Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, викликаний в судове засідання шляхом оголошення на офіційному веб сайті суду.Будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
10 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", (далі ПАТ КБ "ПриватБанк"), правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ "ПриватБанк" укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2600,00 грн. шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.(а.с.10)
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 17.06.2019 року відповідач має заборгованість 11 660,84 грн., яка складається з наступного: 1866,89 заборгованість за тілом кредиту; 2399,91 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5127,57 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1235,00 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500,00 грн., - штраф (фіксована частина), 531,47 грн., - штраф (процентна складова). (а.с.8-9).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Судом встановлено, що у заяві позичальника від 10 вересня 2014 року процентна ставка не зазначена, крім того, в заяві не зазначено, що відповідач ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, виявив бажання обрати будь-який із запропонованих карткових кредитів.(а.с.10)
Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Водночас, банк просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, пеню та штрафи.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника.
Враховуючи викладене, позицію Верховного Суду України у постанові N 342/180/17 від 03.07.2019, судом встановлено, що позичальник не підписав жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів, як: заборгованість за простроченим тілом кредиту, пеня, штрафи, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 1866,89 грн., підлягають задоволенню.
З платіжного доручення від 05.07.2019 (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений частково на 16 %. З огляду на це, з ОСОБА_1 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 307,36 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 280-282, 284, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, вул. Грушевського, б.1Д, м. Київ, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя __________________ І.М. Мумига