Справа №489/1360/18
Провадження №2/489/73/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Середою А.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн., так як є інвалідом 2 групи з дитинства, знаходиться на утриманні матері, батько у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивач потребує постійного нагляду лікарів.

Відповідачем надано відзив по справі, яким просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Посилаючись на те, що він часто хворіє та потребує постійного дорогого вартісного амбулаторного лікування та періодично стаціонарного лікування. Крім того, за станом здоров`я ніде не працює, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Тиврийської районної державної адміністрації на надає соціальні послуги особі похилого віку, за що отримує компенсацію у розмірі 176 грн. 20 коп. У зв`язку з чим, не має можливості надавати матеріальну допомогу дитині, яка є повнолітньою.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.03.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Призначено опікуном ОСОБА_1 над її донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України

Стаття 40 цього Кодексу передбачає, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.

За змістом ст.ст. 41, 60, 61, 63 цього Кодексу над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу).

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Як визначено у ст. 67 цього Кодексу опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси, зокрема, недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні опікуни чи інші особи, визначені законом.

Суд дійшов висновку, про залучення по справі опікуна ОСОБА_1 над її донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як позивача по справі, яка дії в інтересах своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із свідоцтва про народження батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батько ОСОБА_3 , та матір ОСОБА_1 .

08 вересня 2016 року Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн. щомісячно.

10 жовтня 2016 року рішенням Апеляційного суду Миколаївської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08 вересня 2016 року змінено в частині вирішення позовних вимог про розмір стягнутих аліментів, та вирішено стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 350 грн. щомісячно.

З наданих медичних документів про стан здоров`я позивача, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 2 групи з дитинства, та проходить медичне лікування.

Відповідач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної та відповідно до Постанови КМУ № 558 надає соціальні послуги особі похилого віку за що отримує компенсацію в розмірі 176 грн. 20 коп., що підтверджується довідкою з Управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації від 06.06.2018 року за вих. №4433.

ОСОБА_3 має захворювання та перебуває на обліку у медичному закладі, що підтверджується довідкою № 24 з комунального закладу Миколаївської міської ради «Центра первинної медико-санітарної допомоги № 2» та довідкою з комунального закладу « Тиврійського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Сутисківська АЗПСМ» від 06.06.2018 року за вих. № 27.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитина-інвалід - це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Як передбачено ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач є повнолітньою особою, проживає у суспільстві та має певні витрати на себе, а отже повинен мати певний дохід, однак даних про те, що відповідач має постійне місце роботи і регулярно отримує заробітну плату матеріали справи не містять.

Крім того, відповідач є працездатною особою, доказів того, що ОСОБА_3 , у зв`язку зі своїм захворюванням є інвалідом чи непрацездатною особою, суду не надано.

Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що непрацездатна ОСОБА_2 страждає на психічні та фізичні захворювання, у зв`язку з чим потребує медикаментозного лікування, що свідчить про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі, суд також при визначенні розміру аліментів врахував і стан здоров`я відповідача, який також страждає хронічними захворюваннями, що підтверджується відповідними медичними довідками, долученими до матеріалів справи.

При цьому, суд вважає, що надані відповідачем матеріали не містять підтвердження щодо відсутності у нього доказів наявності на утриманні інших непрацездатних осіб, підтвердження щодо дороговартісного лікування також не надано.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої недієздатної дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 800 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 16 березня 2018 року, довічно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «22» жовтня 2019 року.