Справа № 182/1000/19
Провадження № 2/0182/1445/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.07.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . До дня смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5.585 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , розташована на території Дмитрівської сільської ради (пай № 154), яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Нікопольською райдержадміністрацією 22 вересня 2006 року. За життя, а саме - 20 липня 2009 року, ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого належну йому земельну ділянку, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Нікопольською райдержадміністрацією 22 вересня 2006 року, заповів йому. Даний заповіт було посвідчено секретарем Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Касьяновою С.М. за реєстровим № 311. Зазначений заповіт за життя спадкодавця не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відміткою, зробленою на заповіті від 25.07.2011 року. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після його смерті немає. Він є сином спадкодавця, що підтверджується його свідоцтвом про народження. Крім нього, до спадкоємців першої черги спадкування, у випадку відсутності заповіту відносилась би його рідна сестра (донька спадкодавця) ОСОБА_4 . Проти того, аби спадщину після смерті батька в повному обсязі прийняв саме він, сестра не заперечує, в передбачений законом 6-й місячний строк з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори вона не зверталась, на спадщину не претендує, що відображено в її нотаріально посвідченій заяві від 15 листопада 2010 року. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В передбачений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини після смерті батька через поважну причину - хворобу його сина ОСОБА_5 . Його синові ОСОБА_6 консультативним висновком № 9346/09 від 15.07.2009 року, складеним Київською міською клінічною лікарнею «Київський міський центр серця» було встановлено діагноз: вроджений порок серця та рекомендовано проведення оперативного втручання. Для нього це було справжнім шоком. Почалося нервове очікування операції та, відповідно, збирання коштів для цього. Черговим ударом для нього стала смерть батька. Він організував його поховання та поминальний обід. 14.06.2010 року сина ОСОБА_7 було госпіталізовано до Обласного клінічного діагностичного центру м.Дніпропетровськ для проведення оперативного втручання. 21.06.2010 року його було виписано через симптоми рино-фарингіту, що стало абсолютним протипоказанням для проведення операції. 30.11.2011 року сина було госпіталізовано до Науково-практичного медичного центру дитячої кардіології та кардіохірургії в м.Київ, де 02.12.2011 року було проведено оперативне втручання. 09.12.2011 року ОСОБА_7 було виписано з лікарні після проведення операції, після чого почався тривалий процес реабілітації. На фоні цих стресів: підготування сина до операції, численні відвідування лікарів, зірваної операції в червні 2010 року, він просто випустив зі свого поля зору питання звернення до нотаріальної контори. До Першої Нікопольської державної нотаріальної контори звернувся вже 16.10.2018 року, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 398/2018 року. Через те, що ним було пропущено 6-й місячний строк, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачова Л.П. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3014/02-31 від 16.10.2018 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подання заяви до нотаріальної контори був пропущений ним з поважної причини, оскільки після смерті батька проводилася активна фаза підготування сина до операції і в червні 2010 року син був госпіталізований для її проведення, але в цей час вона не відбулася і була проведена пізніше, але є очевидним, що від його активних дій в цей період залежало життя його сина. За таких обставин звернувся до суду і просить визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті батька ОСОБА_3 , який до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, відповідач проти задоволення позову не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини».

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача по справі ОСОБА_3 (а.с.4). До дня смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5.585 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , розташована на території Дмитрівської сільської ради (пай № 154), яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Нікопольською райдержадміністрацією 22.09.2006 року (а.с.9). За життя, 20.07.2009 року, ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого належну йому земельну ділянку, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Нікопольською райдержадміністрацією 22.09.2006 року, заповів позивачу по справі (а.с.7). Даний заповіт було посвідчено секретарем Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Касьяновою С.М. за реєстровим № 311. Зазначений заповіт за життя спадкодавця не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відміткою, зробленою на заповіті від 25.07.2011 року. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 Крім позивача (а.с.10), до спадкоємців першої черги спадкування, у випадку відсутності заповіту відносилась би його рідна сестра - відповідачка по справі - ОСОБА_4 (а.с.11-12). Відповідачка не заперечує проти задоволення позовних вимог і в передбачений законом 6-й місячний строк з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори не зверталась, на спадщину не претендує (а.с.8). В передбачений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька через поважну причину - хворобу його сина ОСОБА_5 (а.с.13-17). Тому, звернувшись до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори 16.10.2018 року, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.6).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийнятгя спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю в три місяці, для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк для прийняття спадщини рахувати з дня набуття чинності рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал