Справа № 559/1886/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить поділити майно, яке належить їм з відповідачкою на праві спільної сумісної власності подружжя, та визнати за ним право особистої власності на житловий будинокз господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 гектара, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 3381 гектара. Зазначає, що перебував з відповідачкою в шлюбі з 18 вересня 2003 року, який був розірваний 01.12.2017. За час перебування в шлюбі придбали вищевказане майно, а також легковий автомобіль Renault Laguna, 2011 року випуску. Оскільки не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, змушений звернутись до суду.

ОСОБА_2 06.11.2018 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не враховані витрати на погашення боргових зобов`язань, а також закінчились терміни дії звітів про незалежну оцінку вартості нерухомого майна.

Позивач ОСОБА_1 , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити, скасувати заходи забезпечення позову у вигляді встановлення заборони на здійснення будь яких дій щодо відчуження майна, що є спільною власністю подружжя, судові витрати з відповідача не стягувати.

Відповідачка ОСОБА_2 , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, також просить скасувати заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2003 року, який розірвано рішенням суду від 01.12.2017 (а.с. 7).

Під час шлюбу придбали нерухоме майно, а саме на ім`я відповідача оформлено договори купівлі-продажу: земельної ділянки, площею 0,3381 га, яка розташована в АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАМ №934638; земельної ділянки, площею 0,25 га, яка розташована в с АДРЕСА_2 Привільне Дубенського району Рівненської області (кадастровий номер НОМЕР_2 ); житлового будинку, загальною площею 53,2 кв. м з надвірними будівлями (сарай, погріб, колодязь), який знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАМ №934634 (а.с. 20-22, 35-37, 49-53, 56-66)

Вартість житлового будинку, згідно даних звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, станом на 20.10.2014 становила 49796 грн. (а.с. 8-19)

Вартість земельних ділянок: 27352 грн. та 53450 грн. відповідно до даних звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, станом на 20.10.2014 (а.с. 25-30, 39-48)

Окрім того, придбано легковий автомобіль Renault Laguna, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . Автомобіль зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 55).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 вересня 2018 року вжиті заходи забезпечення позову у вигляді встановлення заборони на здійснення будь яких дій щодо відчуження майна, що є спільною власністю подружжя.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки, відповідачка позов визнала повністю, сторони визнають, що вищевказане майно є їх спільною сумісною власністю подружжя,суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та поділ спільного майна подружжя, визнавши за позивачем право приватної власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки площею 0,3381 га, та площею 0, 25 га, що розташовані в АДРЕСА_1 Дубенського району АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову у вигляді встановлення заборони на здійснення будь яких дій щодо відчуження майна, що є спільною власністю подружжя, вжиті згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 вересня 2018 року, підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.60, 69-71 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_7 ) про поділ спільно нажитого майна подружжя задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на:

- житловий будинок житловою площею 30, 3 кв. м., загальною площею 53, 2 кв. м. з господарськими будівлями: сарай, погріб, колодязь, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 гектара;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 3381 гектара.

Скасувати вжиті ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 вересня 2018 року заходи забезпечення позову у вигляді встановлення заборони на здійснення будь яких дій щодо відчуження майна, що є спільною власністю подружжя, а саме:

- земельної ділянки, площею 0,3381 га, яка розташована в с АДРЕСА_1 району Рівненської області (кадастровий номер НОМЕР_1 ),

- земельної ділянки, площею 0,25 га, яка розташована в с АДРЕСА_1 Дубенського району Рівненської області (кадастровий номер НОМЕР_2 ),

- житлового будинку, загальною площею 53,2 кв. м з надвірними будівлями (сарай, погріб, колодязь), який знаходиться в АДРЕСА_1 ,

- легкового автомобіля Renault Laguna, 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20.06.2019.

Суддя: