Номер провадження: 22-ц/813/4459/19
Номер справи місцевого суду: 520/6037/18
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Таварткіладзе О.М., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2108 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про заборону вчиняти певні дії та усунення перешкод в користуванні каналізацією, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою, яка в подальшому було уточнена, та просить суд визнати заборгованість ОСОБА_1 з централізованого водопостачання, водовідведення в квартиру АДРЕСА_1 розмірі 1690,06 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню; зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 заборгованість у розмір 1690,06 грн; зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні каналізаційною трубою в квартирі АДРЕСА_1 , а саме безкоштовно здійснити зняття детампонування каналізаційної труби та виконати ці дії негайно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 04 жовтня 1999 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з травня 2015 року по теперішній час йому призначались субсидії з оплати житлово-комунальних послуг квартири згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». Вказаною постановою зазначено, що компенсація додаткових витрат громадянам, яким відповідно до законодавства призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної та гарячої води - здійснюється за рахунок місцевих бюджетів. Позивач зазначає, що своєчасно сплачує за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, проте позивача виникла заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення перед «Інфоксводоканалом» станом на 01.05.2018 року у розмірі 1690,06 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до керівництва «Інфоксводоканалу» з метою вияснення причини нарахування боргу. Відповідач заперечував, що місцеві органи не компенсують «Інфоксводоканалу» різницю, що перевищує соціальні нормативи в нормі споживання холодної води на 1 людину в місяць, а тому відповідно позивач має сам сплачувати зазначену різницю.

Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з наявною заборгованістю та відмовою від сплати даної заборгованості, 20 квітня 2018 року всупереч встановленому порядку, представники «Інфоксводоканалу» без дозволу та присутності власників будинку увійшли до технічного поверху будинку АДРЕСА_1 та здійснили тампоніровку каналізації квартири позивача (а.с.1-9).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 вирішено задовольнити частково, зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» усунути перешкоди в користуванні каналізаційною трубою в квартирі АДРЕСА_1 шляхом безоплатного здійснення детампонування/розтампонування каналізаційної труби. В решті позовних вимог вирішено відмовити, мотивуючи дане рішення тим, що відсутні визначені законом підстави для визнання заборгованості ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги безпідставною, її скасування та зобов`язання до списання з особового рахунку з підстав, зазначених у позові (а.с.175-180).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог стосовно зобов`язання ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» усунути перешкод в користування каналізаційною трубою. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на ч. 3 ст. 538 ЦК України, відповідно до якої разі невиконання однієї із сторін у зобов`язанні свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконання його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі, та зазначає, що у зв`язку із непогашенням заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 , відповідачем були прийняті заходи, спрямовані на обмеження водовідведення. Крім того, апелянт також зазначає, що безкоштовне здійснення детампонування (розтампонування) каналізаційної труби не є можливим, адже зазначене обмеження послуги водовідведення може бути відновлено відповідачем лише після повного погашення позивачем заборгованості та сплати вартості робіт з часткового надання водовідведення за допомогою тампонуючого пристрою та вартості робіт з відновлення послуг водовідведення в розмірі 2100,00 грн відповідно до калькуляції наданої до суду першої інстанції (а.с.208-211).

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду А.А. Калараша від 11 березня 2019 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Інфокс» в собі філії «Інфоксводоканал» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 20018 року та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.217-218).

12 квітня 2019 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», в якому позивач зазначає, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» є єдиним суб`єктом господарської діяльності в Одесі, який надає послуги водопостачання та водовідведення, тобто його діяльність регулюється ЗУ «Про природні монополії», таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 10 зазначеного закону не має права вчиняти дії, спрямовані на припинення виробництва товарів або послуг, які регулюються Законом, а саме також і діяльність у сфері централізованого водопостачання та водовідведення. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що згідно п.3 Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання» послуги повинні надаватися споживачеві безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (проведення ремонтних і профілактичних робіт, між опалювальний період для систем опалення, ліквідація наслідків аварій або дії обставин непереборної сили). У зв`язку з чим, просить суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року без змін (а.с.222-230).

24 квітня 2109 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», в якому апелянт зазначає, що у своїй діяльності керується ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими діючими нормативними актами, згідно яких споживач повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, та у зв`язку із наявністю у позивача заборгованості за надані комунальні послуги має право на відмову (обмеження) у наданні зазначених послуг. Крім того, зазначає, що безкоштовно здійснити детампонування (розтампоніровку) каналізаційної труби не є можливим, оскільки зазначене обмеження може бути відновлене лише після повного погашення ОСОБА_1 . наявної заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення (а.с.235-239).

В зв`язку із призначенням судді А.А. Калараша 07 травня 2019 року на посаду судді Верховного суду у Касаційний цивільний суд, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. Ухвалою судді Одеського апеляційного суду Дрішлюка А.І. від 25 червня 2019 року справа за апеляційною скаргою ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» була прийнята до провадження (а.с.244-245). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було вилучено суддю Заїкіна А.П. зі складу колегії суддів, та здійснено заміну на суддю Драгомерецького М.М. (а.с.246).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, Одеський апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були вчинені дії не передбачені діючим законодавством щодо не належного йому майна, а саме тампонування стояка каналізації квартири ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, спричинено позивачу неналежні антисанітарні умови проживання у власній квартирі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» установлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком:для користування послугами з централізованого водовідведення - 3,6 куб. метри на одну особу на місяць. П. 3-1 установити, що в разі затвердження органами місцевого самоврядування норм споживання житлово-комунальних послуг, що перевищують соціальні нормативи, визначені підпунктами 2-4 пункту 3 цієї постанови, компенсація додаткових витрат громадянам, яким відповідно до законодавства призначено субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної та гарячої води здійснюється за рахунок місцевих бюджетів.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», а саме п. 31 зазначеної постанови, виконавець має право у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується апелянтом, позивач з 04.10.1999 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно сплачує за комунальні послуги, що надаються ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» за вказаною адресою. З травня 2015 року відповідно до постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» ОСОБА_1 було призначено субсидію з оплати житлово-комунальних послуг, проте органами місцевого самоврядування було затверджено норми споживання житлово-комунальних послуг, шо перевищують соціальні норми, та відповідно до вищезазначеної постанови дана різниця повинна компенсуватися за рахунок місцевих бюджетів. Незважаючи на вказану норму, в позивача за період з травня 2015 року по березень 2018 року виникла заборгованість по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, яка постійно зростає, у зв`язку з чим 20.04.2018 року відповідачем без дозволу та повідомлення власника будинку та безпосередньо позивача, було здійснено тампонування каналізації в квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Апелянт зазначає, що в своїй діяльності ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» керується ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 року, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, Постановою КМУ «Про правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року та іншими діючими нормативно-правовими актами, та посилаючись на зазначені норми стверджує, що споживачі зобов`язані здійснювати оплату отриманих житлово-комунальних послуг, та у зв`язку із несплатою наданих послуг філія «Інфоксводоканалу» має право на відмову у надані зазначених послуг. Проте, вищезазначеними нормами права, якими як стверджує апелянт, керується в своїй діяльності, забезпечується право споживача на безперебійне одержання відповідної якості житлово-комунальних послуг відповідно до законодавства, за винятком часу перерв, визначених відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт, між опалювальний період для системи опалення та ліквідацію наслідків аварій або дії непереборної сили. Згідно ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення мають право на забезпечення послугами з централізованого водовідведення відповідно до нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Окрім того, відповідно до зазначеної апелянтом Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року, а саме п.3 послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги», та п. 23 зазначеної постанови закріплюється право виконавця у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором. Проте, право ТОВ «Інфокс» в особі «Інфоксводоканал» на відключення послуг з водовідведення та водопостачання зазначеними нормами не закріпленні, та не передбачають право апелянта на здійснення тампонування стояка каналізації квартири ОСОБА_1 ..

Крім того, апелянта посилається на наряд-заказ № 62031 від 18.04.2018 року, відповідно до якого було здійснено обмеження водовідведення в кв. АДРЕСА_1 , проте зазначений документ крім підпису представника філії «Інфоксводоканалц» не містить жодних підписів, тобто не був підписаний ні ОСОБА_1 , ні керівником ОСББ «Глушко 17», на балансі якого знаходиться багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 17, зокрема і квартира ОСОБА_1 , та в матеріалах справи наявне письмове підтвердження голови об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_2 , щодо ненадання дозволу проведення будь-яких дій з каналізаційними трубами.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав; та згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», представник виконавця/виробника має право на несанкціонований доступ до приміщення споживачів лише у випадках пов`язаних з урятуванням життя людей та майна, також у випадку аварій. Тобто, дії ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканалу» щодо здійснення тампонування каналізації в квартирі, що належить ОСОБА_1 , є незаконними та протиправними, адже не відповідають діючим нормам права, яким в свою чергу повинен керуватися апелянт при здійснення своєї діяльності.

Доводи апелянта стосовно можливості здійснення детампонування (розтампонування) лише після повного погашення позивачем заборгованості та сплати вартості робіт з часткового надання послуг водовідведення за допомогою тампонуючого пристрою та вартості робіт з відновлення послуг водовідведення, також є безпідставними, адже не мають свого правового закріплення. Крім того, згідно п. 32 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року, виконавець зобов`язаний проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов`язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини.

Таким чином, судом першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» усунути перешкоди в користуванні каналізаційною трубою, адже доводи апелянта не мають правового підтвердження. Тому суд на підставі ст.375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

О.М. Таварткіладзе