Житомирський апеляційний суд
Справа №278/847/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 29 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/847/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом у якому просила стягнути із ОСОБА_2 41323 грн 48 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 2002,00 грн за проведення будівельно-технічної експертизи, судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 проживає поверхом вище, у квартирі №23 за вищевказаною адресою. 06 серпня 2018 року відбулося залиття квартири позивача та відповідно до акту комісії будинкоуправління №3 від 07.08.2018, залиття квартири відбулося із вини квартиронаймача кв. №23 , де протікала труба холодного водопостачання .01 лютого 2019 року вдруге відбулося залиття квартири позивача. Факт завданої шкоди майну позивача підтверджується актом, складеним комісією КП «Озерне» від 04.02.2019 року. Зазначала, що відповідач добровільно відмовляється відшкодувати нанесену їй матеріальну шкоду, відтак просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41323,00 грн спричиненої шкоди та 768 грн 40 коп. судових витрат. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, зазначає, що в актах КП «Озерне» від 07.08.2018 та від 04.02.2019 не зазначені факти і обставини обстеження квартири АДРЕСА_3 , відсутні підписи, як ознайомлених мешканців квартир так і ймовірно винної особи. Судом не було встановлено чи дійсно ОСОБА_3 проживала у квартирі №23 під час затоплення квартири №19 .

Апеляційний суд перевіривши правильність застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, за наслідками чого зробив висновок, що апеляційна скарга пілягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 20.01.2014 року.

Право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 на час затоплення квартири позивача було зареєстровано за ОСОБА_2

Встановлено, що квартира АДРЕСА_3 розташована над належною позивачу квартирою.

07 серпня 2018 року комісією БУ №3 було складено акт обстеженні кв. АДРЕСА_1 на предмет залиття. Під час обстеження вказаної квартири були виявлені сліди залиття, а саме у ванній кімнаті вода стікала по плитці на стінах, карниз відпав, унітаз весь в потьоках, вода на підлозі. Залиття кв. №19 сталося з вини квартиронаймача кв. №23 буд. 46 ОСОБА_2 , у квартирі якої протікала труба холодного водопостачання біля лічильника обліку водопостачання холодної води. Висновок комісії: збитки понесені залиттям квартири №19 необхідно відшкодування за рахунок ОСОБА_2 , так як, залиття сталося з її вини. Акт підписано: технік -доглядач - ОСОБА_4 , слюсар-сантехнік - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

04 лютого 2019 комісією КП «Озерне» було складено акт, відповідно до якого, залив квартири АДРЕСА_1 відбувся 01.02.2019 року. При обстеженні виявлено: спальня кімната - на міжкімнатній стіні видно сліди намокання обоїв розміром до 2,5 м2; стеля - по шву сліди заливу розміром 1 м х 0,25 см, дві плями площею до 20 см кожна. Стеля виконана штукатуркою високої якості після заливу підлягає ремонту; зала - на стінці у кутку видно сліди заливу площею до 0,5 м2. Штукатурка стін виконані під «шубу декоративну». На стелі видно три плями від заливу, загальною площею до 1 м2. Стеля - штукатурка високої якості, потребує ремонту після заливу; на підлозі покриття з лінолеуму розміром 3,8х1,20 м видно здуття; кухня - на стелі видно сліди заливу до 2 м2. Штукатурка стелі високої якості, після заливу підлягає ремонту. Санвузол - стеля підшита «вагонкою», немає можливості виявити сліди намокання. На стінах плитка, слідів намокання не виявлено. Зі слів мешканця квартири № 23 залив відбувся внаслідок прориву труби підведеної до лічильника холодної води після запірної арматури на квартиру. Комісія вважає необхідний ремонт в квартирі №19 виконати за рахунок квартиронаймача кв . №23 буд.46 ОСОБА_2 так як, згідно Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення» точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві є постачання холодної та гарячої води - після першої водозапірної арматури на відгалужені від стояка у квартирі споживача. Акт підписано: Голова комісії, головний інженер - ОСОБА_13, технік-доглядач - ОСОБА_7 , технік -доглядач - ОСОБА_4 , слюсар-технік - ОСОБА_12

Згідно із висновком експертного дослідження №701/03-2019 від 12.03.2019 вартість завданого матеріального збитку внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , що відображено в актах залиття від 07 серпня 2018 року та 04 лютого 2019 року, в діючих цінах на момент проведення дослідження складає 41 323 грн 48 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що залиття квартири власником якої є позивач виникло з вини відповідача, а отже ОСОБА_2 зобов`язана відшкодувати позивачу майнову шкоду в розмірі 41 323 грн.

Проте, апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції про стягнення відшкодування саме з відповідача через порушення останнім норм процесуального права.

Відповідно до положень частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом.

Частиною другою статті 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції, чинній на час залиття квартири позивача, споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Частиною третьою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з частинами першою і другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

З матеріалів справи вбачається, що на час затоплення квартири ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , крім ОСОБА_2 належало також ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 по 1/4 частині кожному.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 3 ст. 360 ЦК України).

У зв`язку з зазначеним, співвласники квартири, з якої відбулося залиття, несуть обов`язок з відшкодування заподіяної шкоди.

Разом з тим, суд першої інстанції не залучив до участі у справі всіх власників квартири, з якої відбулося затоплення квартири, яка належить позивачу та поклав всю відповідальність на ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній свівідповідача ( ч.1 ст.51 ЦПК України).

Не залучивши інших співвласників квартири до участі у справі, суд першої інстанції порушив права останніх на доведення відсутності вини в заподіянні шкоди, в разі пред`явлення ОСОБА_2 зворотної вимоги до останніх, в порядку ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ст.12 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не роз`яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд, відповідно наданих чинним ЦПК України повноважень, позбавлений на стадії апеляційного розгляду можливості залучати до участі у справі відповідачів чи третіх осіб, оскільки по суті справа вирішується судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності і обґрунтованості ухваленого судом першої інстанції рішення в межах, встановлених ст.367 ЦПК України.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, то відповідно до ст. 376 ЦПК України, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом до належних учасників справи, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушеним.

Згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Дата складення повного судового рішення 30 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді