Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 756/2625/19

провадження № 61-14241св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв Володимир Адольфович,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у складі колегії суддів: Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи) та просив визнати виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В. А. 20 травня 2014 року щодо звернення стягнення на земельну ділянку площею 0, 1501 га, кадастровий номер :02:006:0116, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку загальною площею 0, 2499 га, кадастровий номер :03:016:01110, розташовану за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, територія Гаврощинської сільської ради, такими, що не підлягають виконанню.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та просив заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Яцишину А. М. вчиняти будь-які дії щодо реалізації нерухомого майна - земельної ділянки площею 0, 1501 га, кадастровий номер :02:006:0116, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки загальною площею 0, 2499 га, кадастровий номер :03:016:01110, розташованої за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, територія Гаврощинської сільської ради; заборонити Державному підприємству «Сетам» (далі - ДП «Сетам») проводити електронні торги та вчиняти будь-які дії щодо реалізації вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування заяви зазначав, що йому стало відомо, що приватним виконавцем в межах виконавчого провадження спірні земельні ділянки виставлені на торги через майданчик електронних торгів ДП «Сетам». За інформацією, опублікованою на сайті ДП «Сетам», торги з продажу зазначених земельних ділянок призначені на 29 березня 2019 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

В рамках вжиття заходів забезпечення позову зупинено виконавче провадження № 57797878 з примусового виконання приватним виконавцем Яцишиним А. М. виконавчого напису № 1191 від 20 травня 2014 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В. А. про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0, 151 га, кадастровий номер :02:006:0116, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель до вирішення по суті Оболонським районним судом м. Києва цивільної справи № 756/2625/19.

Зупинено виконавче провадження № 57812226 з примусового виконання приватним виконавцем Яцишиним А. М. виконавчого напису № 1192 від 20 травня 2014 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В. А. про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0, 2499 га, кадастровий номер :03:016:01110, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, територія Гаврощинської сільської ради, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку до вирішення по суті Оболонським районним судом м. Києва цивільної справи № 756/2625/19.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна можливість того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а тому вважав за доцільне зупинити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, правомірність яких оскаржується позивачем.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року в частині задоволення вимог про забезпечення позову скасовано та прийнято в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В іншій частині ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року залишено без змін.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції у зазначеній частині, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції не мав правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, оскільки цей спосіб не передбачений чинним ЦПК України і позивач не просив забезпечувати позов таким способом.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2019 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року і залишити в силі ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року про вжиття заходів забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції всупереч завдань та цілей цивільного судочинства, незважаючи на достатні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову, необґрунтовано відмовив у їх вжитті, чим унеможливим ефективний захист порушених прав позивача.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

20 серпня 2019 року справа № 756/2625/19 надійшла до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що предметом позову у цій справі є визнання виконавчих написів нотаріуса щодо звернення стягнення на земельні ділянки такими, що не підлягають виконанню.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 вважав, що земельні ділянки будуть відчужені на прилюдних торгах, що у свою чергу утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а тому просив заборонити приватному виконавцю Яцишину А. М. вчиняти будь-які дії щодо реалізації земельних ділянок, а також заборонити ДП «Сетам» проводити електронні торги та вчиняти будь-які дії щодо реалізації вказаного нерухомого майна.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно частиною першою статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, позов може забезпечуватися шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в разі, коли порушено питання про перегляд рішення, на підставі якого виданий цей виконавчий документ.

Разом з тим, суд не вправі вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, оскільки такі дії не є повноваженнями суду, а є виключними повноваженнями державного виконавця.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення вимог про забезпечення позову та відмовляючи у задоволенні заяви в цій частині, апеляційний суд правильно вважав, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оспорюється боржником у судовому порядку, тоді як зупинення виконавчого провадження належить до виключної компетенції державного виконавця, а тому колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що суд першої інстанції не мав правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження.

Посилання в касаційній скарзі на те, що апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви з підстав невірного способу забезпечення позову, діяв всупереч завдань цивільного судочинства, оскільки міг змінити судове рішення першої інстанції, вказавши у такому про спосіб який, на його думку, є ефективним, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки в силу статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, а заявником вимога про забезпечення позову у спосіб, передбачений пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України, не заявлялася.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції, а зводяться донезгоди заявника з висновками апеляційного суду, обґрунтовано викладеними в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов?язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року залишитибез змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук