Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3042/19
Р І Ш Е Н Н Я

20 червня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Соснівського ВДВС м. Черкаси, в якому просив зняти арешт з майна ОСОБА_2 , а саме з Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2 квартири АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 . У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Після спливу шести місяців після смерті його дружини, він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте було з`ясовано, що за відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 накладено арешт: реєстраційний номер обтяження 5098609, зареєстрований 08.06.2007р. реєстратором Першої Черкаської державної нотаріальної контори, підставою обтяження є постанова б/н від 27.7.2001р., Державної виконавчої служби, Соснівського райвідділу м. Черкаси, державиконавець ОСОБА_3 . За вищезазначеною інформацією вбачається, що власником квартири зазначений ОСОБА_4 . Згідно відомостей з Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 29.03.2019р. повідомлено, що станом на 01.04.2019р. на виконанні у Соснівському ВДВС м. Черкаси не перебувають виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості. Па підставі постанови від 27.07.2001р. №б/н, під час примусового виконання виконавчого листа Черкаського обласного суду №1-16 від 26.04.2001р. про конфіскацію Ѕ частини майна, що належить ОСОБА_4 , накладено арешт на майно, а саме на Ѕ частину квартири, що знаходиться з а адресою: АДРЕСА_5 . Згідно бази АСВП встановлено, що на виконання у відділі не перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-16 від 26.04.2001р. про конфіскацію Ѕ частини майна, що належить ОСОБА_4 , проте АСВП містять відомості про виконавчі провадження частково за 2003-2006, повні з 2007р. Станом на 01.04.2019р. журнали обліку виконавчих проваджень, переданих дарованому виконавцю знищені.. Таким чином, арешт на Ѕ частину квартири 27.07.2001р. було накладено, як на майно боржника ОСОБА_4 .. Разом з тим, згідно договору купівлі-продажу дана квартира була придбана дружиною позивача 08.08.1998р. Тобто, станом на час винесення постанови рпо арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.07.2001р. ОСОБА_4 не володів даною квартирою. Накладений арешт перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права, а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року підготовче засідання закрите та призначено справу до розгляду по суті позовних вимог.

Розпорядженням заступника керівника апарату суду від 14.05.2019р. за №73 справу призначено на повторний автоматизований розподіл судової справи, оскільки суддю ОСОБА_5 . 11.05.2019р. було відраховано зі штату суду у зв`язку із призначенням на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд.

Ухвалою суду від 20.05.2019р. дана справа прийнята у провадження судді Демчика Р.В, та призначена до розгляду у судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові та просив провести судове засідання за його відстуності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання в якому просив провести судовий розгляд справи за відсутності представника Соснівсього ВДВС м. Черкаси та зазначив, що вирішення даного питання залишають на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після її смерті відкрилася спадщина, на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві приватної власності. Зазначене вбачається з Договору купівлі-продажу квартири від 08.08.1998(а.с. 11), витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 12) та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 15).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 15) на вищезазначену квартиру накладено арешт про що внесені відповідні записи в реєстр, а саме:

-08.06.2007р. за №5098609 реєстратором: Перша черкаська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н від 27.07.2001р., Державна виконавча служба, Соснівський райвідділ м. Черкаси, державний виконавець Єрьоменко В., об`єкт обтяження: 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Власник: ОСОБА_4 .

Крім того, зазначене вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 27.07.2001р. (а.с. 18).

Разом з тим, як вбачається з листа Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області № 21113/15.2-31 від 13.05.2019р., що перевіркою даних АСВП встановлено, що на виконанні Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси не перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Черкаського обласного суду №1-16 від 26.04.2001р. про конфіскацію Ѕ частини майна, що належить ОСОБА_4 , проте АСВП містить відомості про виконавчі провадження частково за 2003-2006, повні з 2007р. До 2007 року облік виконавчих проваджень здійснювалося згідно обліку виконавчих проваджень, передбачених державному виконавцю. Станом на 13.05.2009р. журнали обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, знищені. Вивчити умови і обставини за яких накладався арешт на майно не можливо.

Крім того, судом встановлено, що позивач є чоловіком померлої ОСОБА_2 , що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9), проте останній, як єдиний спадкоємець не може отримати спадщину, яка відкрилась після смерті його дружини, оскільки на спадкове майно накладено арешт.

Таким чином, з метою захисту свого порушеного права на отримання спадщини після смерті дружини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (чинна редакція) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Позивач має намір розпорядитися належним йому правом, а саме оформити спадщину після смерті дружини, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, суд враховує, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на спадщину, внаслідок чого він позбавлена змоги оформити спадщину після смерті дружини, проте підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, а саме шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 237, 263-265, 268 ЦПК України, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_6 ) до Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (, адреса: пр-т Хіміків, 50, м. Черкаси) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 27 липня 2001 року на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 08.06.2007 року за номером 5098609, вчинений реєстратором: Перша черкаська державна нотаріальна контора (м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 255).

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставленням відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р. В. Демчик