Провадження № 2/537/970/2019
Справа № 537/3449/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.10.2019 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді - Мурашової Н.В.,
за участю секретаря - Мєняйлова О.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
12.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована, крім неї, її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З липня 2018 року відповідач не проживає за зареєстрованою адресою і це вказано в акті про непроживання від 09.07.2019 року, складеним фахівцем ТОВ «Місто для людей Кременчук», тому позивач змушена нести додаткові витрати на утримання квартири. Зняти відповідача з реєстрації за її документально підтвердженою згодою, у ОСОБА_1 немає можливості.
Тому ОСОБА_1 просила визнати доньку ОСОБА_2 такою, що втратила паво користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому та просила задовольнити. Зазначила, що вона тривалий час проживала та працювала за кордоном. В цей час донька ОСОБА_3 проживала в її квартирі за адресою АДРЕСА_1 . або з батьком за адресою АДРЕСА_2 . Донька ОСОБА_3 навчалася в ліцеї ім. Макаренка на кулінара. Проте познайомившись з чоловіком, вона під його впливом покинула навчання, продала все майно з квартири та переїхала проживати в невідоме батькам місце. В телефонній розмові донька повідомила батькові, що вони з її молодим чоловіком мають намір виїхати проживати до Херсону. По даному факту батько звернувся до поліції. Останній раз донька телефонувала батьку ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила, що не бажає повертатися додому, бажає жити з чоловіком.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте ОСОБА_2 не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В відповідності до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 . Даний факт підтверджується свідоцтвом №72 про право власності на квартиру, виданим 04.03.1997 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 24.07.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області.
Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Кременчук" від 09.07.2019 року №19/33 підтверджено факт реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 17 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області.
Згідно з актом про непроживання, складеним фахівцем ТОВ "Місто для людей Кременчук" ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з липня 2018 року відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 .
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 дав показання, що є батьком ОСОБА_2 , з її матір*ю ОСОБА_1 розірвав шлюб. ОСОБА_1 працює за кордоном. Донька ОСОБА_2 проживала разом з ним, навчалася в училищі. Проте познайомившись з чоловіком змінилася, почала брехати. покинула навчання та домівку більше року потому. Він звертався в пошуках доньки до поліції. Донька декілька раз дзвонила йому, в останнє у вересні 2019 року, повідомила, що у неї все добре, вона проживає з чоловіком, продовжувати навчання та повертатися додому не бажає.
Відповідач добровільно не знімається з реєстрації. Такими діями вона порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним їй майном.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2 статті 405 ЦК України).
В ст. 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає більше року, обов`язків щодо утримання житла не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявила.
На підставі викладеного, ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 19.09.2000 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 24.05.2017 року органом 5317, РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 )про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 24.05.2017 року органом 5317, РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 )такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на судовий збір в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення ппропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення виготовлений 23.10.2019 року
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.