Справа № 495/1584/19
№ провадження 2/495/1440/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 жовтня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/1584/19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приват банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, старший державний виконавець Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2019 року, позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ПАТ КБ "Приват банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, старший державний виконавець Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого відділення №1 в м. Білгород-Дністровському Южного ГРУ та ОСОБА_1 було укладено договір про видачу траншу № 40МВD/1.

17.12.2008 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області по справі № 2-6508 було відкрито провадження за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За результатами розгляду вищевказаної справи 29.10.2009 року було винесено заочне рішення, яким вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № 40МВD/1 від 03.04.2007 у розмірі 81202,08 грн. Рішення набрало законної сили 10.11.2009 року.

Згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2010 року по справі № 6-220/10 ЗАТ КБ «ПриватБанк» було видано дублікат виконавчого листа відповідно до заочного рішення від 29.10.2009 року по справі № 2-1453/2009.

Повну суму за умовами кредитного договору № 40МВD/1 від 03.04.2007 ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто у листопаді місяці 2012 року.

Проте, він згодом дізнався від державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, що на звернення ПАТ КБ ПриватБанк» до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу 08.12.2017 року було винесено виконавчий напис про стягнення із ОСОБА_1 2 816 950,11 грн, відповідно до умов кредитного договору № 40МВD/1 від 03.04.2007 року.

Вважає, що вимога про стягнення заборгованості з відповідача заявлена зі спливом 5 років.

Більш того, виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню.

Так, стверджує, що сума заявлена до стягнення не є безспірною, у зв`язку із наявністю заочного рішення.

Крім того, в порушення приписів ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат» він не надав, а нотаріус не витребував від банку оригінал кредитного договору, доказів отримання ним письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, докази безспірності розміру грошових вимог. Нотаріус в свою чергу не з`ясував, чи не порушено банком строк позовної давності.

Враховуючи усе вищенаведене, він і звернувся до суду з даним позовом.

27 лютого 2019 року провадження по вказаній справі було відкрито та вона призначена до підготовчого судового розгляду. /л.с. 22-25/

04 березня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області відмовлено позивачу в задоволені заяви про забезпечення позову. /л.с. 38-40/

27 березня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області було закрито підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду по сутті. /л.с. 67-68/

Представник позивача в судовому засіданні надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, мотиви своєї незгоди з позовними вимогами виклав у відзиві від 28.05.2019 року, згідно якого вказав, що виконавчий напис є цілком правомірним, вчинений відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» надав всі необхідні документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: кредитний договір, засвідчений банком розрахунок про заборгованість, а тому підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача.

Щодо строку, за котрим здійснюється стягнення за виконавчим написом вказав, що з урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлений ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.3.1 гл. 16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами», вчинив виконавчий напис.

Надаючи відповідь на відзив від 15.07.2019 року, позивач вказав, що відповідач не надав жодного документу відповідно до приписів постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172, а тому у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису нотаріусу, ще на підставі постанови КМУ за № 622 від 26.11.2014 року, яку було визнано незаконною у судовому порядку постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14).

Натомість нотаріус мав відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису.

Більш того, подвійне стягнення відповідачем з одного боржника заборгованості, спочатку на підставі рішення суду від 29.10.2009 року, а потім на підставі виконавчого напису нотаріусу від 08.12.2017 року суперечить ст. 61 Конституції.

Також вказує на те, що відповідачем було пропущено строк позовної давності про стягнення заборгованості зі спливом 5 років.

З наведених вище підстав просив його права захистити в судовому порядку.

Представник третьої особи Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд розглядає справу за відсутність представника позивача, відповідача, третіх осіб, на підставі заяв та відзиву на позовні вимоги, за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав.

За загальним правилом ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що дійсно 03.04.2007 року між Приват Банком в особі керуючого відділенням № 1 в м. Білгород-Дністровський Южного ГРУ Приватбанка ЗАТ КБ «ПриватБанк» Ковальова А.М., з однієї сторони та ОСОБА_1 була укладена кредитна угода № 40МВD/1, згідно якої ОСОБА_1 отримав кредит траншами у загальному розмірі 22000 доларів США, що обумовлювалось п.1.2 Договору. /л.с.9-11/.

На підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.10.2009 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі Южного головного регіонального управління ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 40МВD/1 від 03.04.2007 року у розмірі 81202,08 грн, тобто 16777,29 доларів США. /л.с.13-14/.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2010 року було видано представнику ПриватБанку дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 22.10.2009 року по цивільній справі № 2-1453/2009. /л.с.16/.

Разом з тим, 08.12.2017 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційоного банку «»ПриватБанк», несплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № 40МВD/1 від 03.04.2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 13.09.2017 року, грошових коштів у сумі 108 302,58 доларів США, що за курсом на 13.09.2017 року складає 2 816 950,11 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15715,91 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 44983,85 доларів США; заборгованості з комісії у розмірі 528 доларів США; заборгованості з пені у розмірі 41 908,40 доларів США; заборгованості по штрафам /фіксована частина/ у розмірі 9.61 доларів США .; заборгованості по штрафам /відсоток від суми заборгованості/ у розмірі 5156,81 доларів США.

Також у виконавчому написі вказано, що стягнення здійснюється за період з 03.04.2007 року по 13.09.2017 рік. /л.с.12/.

07.02.2018 року державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. /л.с.17/.

Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, та на підставі заяви ОСОБА_3 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2019 року було витребувано у приватного нотаріуса Завалієва Артема Анатолійовича, що знаходиться за адресою: 14000, м. Чернігів, просп. Миру, 55, документи та матеріали, що стали підставою для вчинення виконавчого напису від 08 грудня 2017 року № 14650. /л.с. 22-25/

Як вбачається з матеріалів наданих документів, вчиненню виконавчого напису нотаріуса передували подання представником ПАТ КБ «ПриватБанк» заяви до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу Завалієва А.А. № б/н від 25.09.2017 року, подання кредитної угоди № 40МВD/1 від 03.04.2007 року, також надання розрахунку заборгованості за договором № 40МВD/1 від 03.04.2007 року, станом на 13.09.2017 року, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 40МВD/1 від 03.04.2007 року. /л.с.45-53/.

З наведеного вище розрахунку вбачається, що початок нарахування відсотків на залишок простроченої заборгованості відповідачем обраховано з 28.09.2007 року, остання сплата боржником суми заборгованості за наданим кредитом № 40МВD/1 від 03.04.2007 року відбулась 30.11.2011 року.

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище Постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй Постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, з боржника вже стягнуто на підставі заочного рішення суду від 29.10.2009 року по справі № 2-1453/2009 заборгованість за кредитним договором № 40МВD/1 від 03.04.2007 року у розмірі 81202,08 грн, тобто 16777,29 доларів США.

Відповідачем у його відзиві не заперечується факт часткової сплати заборгованості на виконання рішення суду.

Разом з тим, надаючи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором № 40МВD/1 від 03.04.2007 року нотаріусу, останнім не перевірено той факт, що початок нарахування процентів на залишок простроченої заборгованості відбувся саме з 28.09.2007 року, відповідачем не надано доказів врахування часткової сплати боржником заборгованості, більш того, виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі розрахунку заборгованості обрахованого відповідачем за весь період прострочки заборгованості без урахування вже стягнутих на підставі заочного рішення суду від 29.10.2009 року по справі № 2-1453/2009 сум заборгованості.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Окрім наведених норм чинного законодавства, що впорядковують питання можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу за наявності безспірності заборгованості, що не було доведено належним чином в судовому порядку, суд звертає увагу і на постанову апеляційного суду Запорізької області від 30.05.2018 року у справі № 320/9050/17, згідно якої суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків:

Згідно із ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частиною другою статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, час, що минув до переривання, до нового строку не зараховується.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Виходячи з правового висновку суду з аналогічного питання із застосуванням вказаних норм до виниклих у даній справі правовідносин слід вказати, що згідно копії виписки з рахунку боржника, доданої до матеріалів справи (л.с. 49-50), позивач сплачував заборгованість за договором до 30.11.2011 року, а після цієї дати перестав виконувати свої обов`язки за договором.

З урахуванням вищевикладеного, перебіг строку позовної давності починається грудня 2011 року, тобто з дати, коли не був внесений черговий щомісячний платіж за кредитом.

Варто зауважити, що строки, передбачені ст.88 ЗУ ЗУ «Про нотаріат» за своєю правовою природою не є позовною давністю, вчинення виконавчого напису є позасудовим способом захисту цивільних прав.

Разом з тим, навіть якщо і погодитись з доводами відповідача, що строк вимоги переривався у 2009 році, останній внесений платіж був здійснений після цього строку.

Таким чином, враховуючи, що необхідною умовою для вчинення виконавчого напису нотаріуса є обмеження часу до 3 років з моменту виникнення права вимоги, слід вважати, що строк виникнення права вимоги на момент вчинення оспорюваного напису вже було пропущено, отже нотаріус безпідставно виніс виконавчий напис.

Таким чином, суд обґрунтовано приходить до висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та з перевищенням його повноважень, на що звертає увагу позивач.

З урахуванням вищевикладеного, а саме того, що ані відповідачем, ані третіми особами, зокрема приватним нотаріусом Завалієвим А.А. не було доведено правомірності вчинення оспорюваного виконавчого напису від 08.12.2017 року, оскільки в судовому засіданні не знайшло підтвердження безспірності заборгованості та виконання обов`язкової умови щодо обмеження часу його вчинення, що визначений законодавцем у період до трьох років з моменту виникнення права вимоги, суд приходить до висновку про порушення процедури вчинення вказаної нотаріальної дії, та у зв`язку з цим обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приват банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, старший державний виконавець Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса .

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приват банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, старший державний виконавець Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 14650, про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 2 816 950 грн. 11 коп. на користь ПАТ КБ "Приватбанк" таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ПАТ КБ "Приват банк", , МФО 305299, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, адреса: 14000, м. Чернігів, просп. Миру, 55.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - старший державний виконавець Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Одеській області, що знаходиться за адресою: 67700, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Миколаївська, 30.

Повний текст рішення складений 22 жовтня 2019 року.

Суддя: