Справа № 373/1046/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 липня 2019 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист права власника земельної ділянки та визнання свідоцтв про право на спадщину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою та просить визнати: 1) недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою 02.05.2019 на ім`я ОСОБА_2 (реєстр № 406), на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0124 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що розташована по АДРЕСА_1 ; 2) недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане Переяслав-Хмельницькою міською державною нотаріальною конторою 02.05.2019 на ім`я ОСОБА_3 (реєстр № 408), на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0124 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що розташована по АДРЕСА_1 .

Також просить витребувати у Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 245/2014.

Посилається на те, що 06.11.2006 відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки позивач купила у ОСОБА_4 земельну ділянку для комерційного призначення площею 0,0124 га, що розташована по АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 18.10.2006, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 59. Позивач на своє ім`я виготовила державний акт та її земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_4 нотаріус 02.05.2019 видав свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на земельну ділянку позивача. Тому позивач звернулася з позовом про визнання недійсними свідоцтв, виданих нотаріусом.

Вивчивши позовну заяву та додатки до неї, встановлено, що позивачем не виконані вимоги закону щодо змісту позову та його подання.

Відповідно до п.5 та п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати недійсним свідоцтво, видане на ім`я ОСОБА_2 та визнати недійсним свідоцтво на ім`я ОСОБА_3 .

Тобто позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру до двох відповідачів, які відповідно до приписів абз.2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягають оплаті кожна.

При подачі заяви позивач на підтвердження сплати судового збору надав суду одну квитанцію на суму 768 грн. 40 коп.

Отже, позивачу також необхідно оплатити другу вимогу немайнового характеру в розмірі 768 грн. 40 коп., виходячи із ставок судового збору на момент подачі позовної заяви до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що свідоцтва, які позивач просить визнати недійсними, видані у 2019 р. державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Ткаченком О.А., який раніше у 2006 р. вже посвідчував договір купівлі продажу земельної ділянки, за яким позивач є покупцем. Проте, в подальшому той самий нотаріус ОСОБА_5 визнав відчужену на користь позивача у 2006 р. земельну ділянку спадковим майном іншої особи (продавця да договором 2006 р.), після смерті якої оформив право на спадщину у виді земельної ділянки на інших осіб відповідачів у справі.

Тобто, позивачем фактично оспорюються не лише дії відповідачів спрямовані на набуття у спадщину майна, яке за твердженням позивача не належало спадкодавцю на момент смерті, а й дії та рішення нотаріуса, який видав (посвідчив) спірні правовстановлюючі акти на одну і ту саму земельну ділянку різним особам у різний час.

За таких обставин позивачу необхідно визначитись зі ступенем відповідальності осіб та їх колом, обґрунтувавши неправомірні дії кожного з них тими чи іншими обставинами. У випадку, якщо особа не є відповідачем по справі, а постановлене рішення може вплинути на її права та інтереси, така особа може бути залучена в якості третьої особи.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства та усунути вказані недоліки , на які вказав суд у встановлений судом строк, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику разом з доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до суду після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист права власника земельної ділянки та визнання свідоцтв про право на спадщину недійсним залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання заявником копії ухвали суду.

Суддя А.О. Залеська