Справа № 633/190/19
провадження 2-О/633/10/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 р. смт.Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

у складі : головуючого судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судових засідань Ріпа І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Печеніги цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації шлюбу,

заінтересована особа Мартівська сільська рада Печенізького району Харківської області.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, заінтересована особа Мартівська сільська рада Печенізького району Харківської області.

ОСОБА_1 в заяві вказує, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті заявниця подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормільця М.П. 17.12.2018року приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Причиною зазначеної відмови стало те, що у свідоцтві про шлюб ім`я заявниці українською мовою записано « ОСОБА_3 », а у паспорті ім`я заявниці українською мовою записано « ОСОБА_4 ».

Заявниця просить суд встановити факт реєстрації шлюбу її ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 04 червня 1966 року Григорівською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області.

Представник заявниці-адвокат Захаров В.В. в судовому засіданні заяву підтримав повністю.

Представник заінтересованої особи Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглядати без представника сільської ради, Мартівська сільська рада підтримає рішення, яке буде відповідача чинному законодавству.

Заслухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, не виявивши спору про право під час розгляду справи, суд вважає заяву, як таку що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 10 травня 2018 року Виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.3)

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 04 червня 1966 року Григорівською сільською радою В.Бурлуцького району Харківської області ОСОБА_2 ( на укр.мові), 1945 року народження і ОСОБА_5 (на укр.мові), 1947 року народження одружились 04 ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.4)

Відповідно до копії повідомлення від 17.12.2018року за № 943/01-16 приватного нотаріуса Кормільця М.П., заявниці ОСОБА_1 запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення.(а.с.5)

ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Мякоти Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_3 , виданого 16 січня 2001року Печенізьким РВ УМВС України в Харківській області та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6). Факт реєстрації місця проживання заявниці також підтверджується довідкою № 271 від 08.04.2019 р., яка видана виконкомом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області. ( а.с.8).

Згідно копії довідки від 22.04.2019 року за № 303 виданої виконкомом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що згідно погосподарської книги Мартівської сільської ради її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 12.03.1979 року до моменту смерті. На момент смерті разом з ним була зареєстрована дружина - ОСОБА_1 з 12.05.1979 року по теперішній час.( а.с.9).

Норми права , які застосував суд.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України серед інших суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. ст. 21, 27, 28 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.

Згідно до вимог ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За результатами дослідженого в судовому засіданні у суду не виникає сумнівів в існуванні факту, про встановлення якого просить заявниця.

Так допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили факт реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так як знали подружжя давно, ОСОБА_6 є племінницею подружжя, спілкувались з ними, знали, що в свідоцтві про укладення шлюбу між подружжям ОСОБА_10 ім`я дружини українською мовою вказано як « ОСОБА_3 », хоча в паспорті громадянина України її ім`я вказано як « ОСОБА_4 » українською мовою. Вважали, що вказана помилка виникла в зв`язку з неуважністю працівника сільської ради, яка реєструвала шлюб.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є онуком заявниці. Також вказав, що його дідусь помер рік тому, а бабуся не може оформити після його смерті спадщину на своє ім`я, так як в їх з дідусем свідоцтві про одруження помилково вказано ім`я бабусі українською мовою як « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

Суд вважає, що необхідно задовольнити заяву ОСОБА_1 , так як факт реєстрації шлюбу є підтвердженим, її заява обґрунтована, не протиречить законодавству, а також звертає увагу на те, що встановлення цього факту потрібно заявниці для реалізації її права на розпорядження спадковим майном після смерті чоловіка.

Керуючись ст. ст. 5-10, 12, 13, 76-78, 81, 141 ,259, 263-265, 315-316 ЦПК України, ст. 55 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 04 червня 1966 року Григорівською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.А. Смирнов