ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/499/19

Головуючий у першій інстанції - Чурупченко М. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1301/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Кузюри Л.В.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Корюківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промоушн Груп»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Корюківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Промоушн Груп» про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна,

місце ухвалення судового рішення - місто Корюківка,

дата складання повного тексту ухвали суду першої інстанції - 28 серпня 2019 року.

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Корюківського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ТОВ «Промоушн Груп», в якому просив визнати за ним право власності на рухоме майно: апарат для зварювання плит, лінію по виготовленню брикетів, башту водонапірну, верстат багатопильний, круглопильний С320 (44кВт), електрообладнання котельні, котельну установку КЦ-05 з трубою димохідною довжиною 18 м, обв`язку котельні, ємність 5,0, камеру сушильну (30 куб), електропідстанцію, навіс під готову продукцію, пилораму стрічкову Астра-М з електроприводом (11 кВт), пилораму стрічкову ТТМ 800 з електроприводом (11 кВт), підстанцію трансформаторну (160 кВт), ємність для випалювання деревного угілля, торцевий верстат (7 кВт), кран підвісний КР-45404, кран підвісний 15МКР, верстат точильний ONW3, верстат точильний OSW-5, верстат точильний OWM-4, верстат точильний ЗКЗ3631, стовпи у кількості 19 шт., естакаду автомобільну, піч тирсоподачі до котла сушки Katres, навантажувач BALKANCAR, а також зняти арешт з указаного майна.

Ухвалою від 28 серпня 2019 року Корюківський районний суд позовну заяву ОСОБА_1 до Корюківського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ТОВ «Промоушн Груп» про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна залишив без розгляду. Зняв заборону на реалізацію арештованого майна за ухвалою суду про забезпечення позову від 10 травня 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу необґрунтованою, просить скасувати її та повернути заборону на реалізацію арештованого майна за ухвалою про забезпечення позову від 10 травня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що клопотання про відкладення розгляду справи надавалися до суду з поважних причин і у зв`язку з об`єктивною неможливістю прибути у судове засідання представника позивача внаслідок його задіяння у інших судових провадженнях, зокрема, у Господарському суді м. Києва та Шостому апеляційному адміністративному суді.

Скаржник, цілком усвідомлюючи необхідність якомога більш швидкого судового розгляду справи, зазначає, що крім права на судовий розгляд протягом розумного строку Європейський суд вказує на те, що ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальність провадження, посилаючись, що вимоги, які виникають з права на змагальність провадження фактично є однаковими для цивільних і кримінальних проваджень («Вернер проти Австрії» § 66); серед іншого принцип змагальності передбачає, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги («Клінік дез Акація та інші проти Франції» § 37); бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальність провадження («Нідерьост-Хубер проти Швейцарії» § 30).

У наданому відзиві Корюківський РВ ДВС, не погоджуючись з доводами апеляційної скарги та вважаючи оспорювану ухвалу законною і обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Доводи відзиву зводяться до правомірності висновку суду про залишення позову без розгляду, оскільки з часу звернення до суду жодних заяв та клопотань з боку позивача про розгляд справи за його відсутності не надходило, у зв`язку з чим органом виконавчої служби було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України через неодноразову неявку сторони позивача.

Представник зазначає, що Європейський суд у своїх рішеннях постійно наголошує, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звертає увагу, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Саме з такою позицією погодився Верховний Суд, про що акцентував у своїй постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача та державного виконавця, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився у судове засідання, будь-яких заяв та клопотань від сторони позивача про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило, і представник Корюківського РВ ДВС наполягав на залишенні позову без розгляду, оскільки засідання, хоча і з поважних причин, неодноразово відкладались у зв`язку з неявкою представника позивача, що суперечить чинному законодавству.

Суд констатував про необхідність зняття заборони на реалізацію арештованого майна, оскільки після залишення позову без розгляду ухвала про забезпечення позову втрачає свою чинність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що 19 березня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кінебаса О.М. звернувся до Корюківського районного суду з позовом до Корюківського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, ТОВ «Промоушн Груп» про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна (а.с. 3-9).

Ухвалою від 22 березня 2019 року суддя Корюківського районного суду відкрив загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначив підготовче судове засідання на 23 квітня 2019 року (а.с. 24).

23 квітня 2019 року на електронну адресу суду від представника позивача - адвоката Кінебаса О.М. надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з незадовільним станом його здоров`я (а.с. 34, 35). При цьому доказів на підтвердження викладеної у клопотанні причини неможливості явки адвокат не надав.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року підготовче засідання було відкладено на 21 травня 2019 року з одночасним витребуванням від сторін необхідних письмових доказів (а.с. 39). У матеріалах справи наявні підтверджуючі докази отримання адвокатом Кінебасом О.М. судової повістки про виклик у судове засідання (а.с. 43), що свідчить про належне повідомлення сторони позивача про дату, час та місце судового засідання.

07 травня 2019 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову (а.с. 46-48), яка ухвалою Корюківського районного суду від 10 травня 2019 року була задоволена (а.с. 54-55).

21 травня 2019 року підготовче судове засідання, у якому приймав участь адвокат Кінебас О.М., було відкладено на 30 травня 2019 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних судом документів (а.с. 64-65).

30 травня 2019 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про перенесення судового засідання, у мотивування якого останній зазначив, що задіяний у іншому судовому процесі у Господарському суді м. Києва у справі № 910/4415/19 (а.с. 73-77). Протокольною ухвалою від 30 травня 2019 року суд відклав підготовче судове засідання на 18 червня 2019 року (а.с. 80-81). Про указану дату та час судового засідання адвокат Кінебас О.М. був повідомлений належним чином (а.с. 87).

18 червня 2019 року адвокат надіслав на електронну адресу аналогічне клопотання про перенесення судового засідання, пославшись на те, що приймає участь у цивільній справі у Новозаводському районному суді м. Чернігова (а.с. 88-89). Визнавши таку причину поважною, районний суд вкотре відклав підготовче судове засідання на 03 липня 2019 року (а.с. 90), про що представник позивача був повідомлений у встановленому порядку (а.с. 92).

У судове засідання, призначене на 03 липня 2019 року, сторони не з`явились. У зв`язку з неотриманням від ОСОБА_1 витребуваних судом документів підготовче судове засідання знову було відкладено на 28 серпня 2019 року (а.с. 98), про що представник позивача був повідомлений (а.с. 106).

28 серпня 2019 року на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката Кінебаса О.М. про перенесення судового засідання через його участь у справі № 855/372/19 у Шостому апеляційному адміністративному суді (а.с. 109-112).

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, у разі: першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Вказані підстави залишення позову без розгляду передбачені також п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення законодавства пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

З огляду на наведені норми, під повторністю слід розуміти другу поспіль неявку позивача в судове засідання. Крім того, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Таку правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13.

За положеннями ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, і повинні здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що представником позивача тричі подавалась письмова заява про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з неможливістю його явки через зайнятість у інших судових процесах. Суд першої інстанції, у тому числі урахувавши заявлені клопотання, двічі відкладав проведення підготовчого судового засідання, тобто визнавав поважною причину неявки адвоката Кінебаса О.М. у судове засідання. Відсутність у матеріалах справи заяв чи клопотань позивача та його представника про розгляд справи за їх відсутності, на думку колегії суддів, свідчить про намір сторони позивача приймати участь у розгляді даної справи.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи і маючи явний намір приймати участь у розгляді справи, адвокат Кінебас О.М. у підготовчі судові засідання, які відбувались 30 травня, 18 червня, 03 липня та 28 серпня 2019 року, не з`явився, повідомивши про неможливість його явки 30 травня, 18 червня та 28 серпня 2019 року через зайнятість у інших судових процесах. При причини неявки у підготовче засідання, яке було призначене на 03 липня 2019 року, представник позивача взагалі не повідомив.

Зазначені дії не свідчать про добросовісне користування стороною позивача наданими процесуальними правами, зумовили затягування розгляду справи по суті та суперечать завданням цивільного судочинства, передбаченим ч. 1 ст. 2 ЦПК України.

Беручи до уваги наведене, апеляційний суд вважає, що неможливість представника сторони взяти участь у судовому засіданні не позбавляє можливості позивача брати участь у судовому процесі особисто, а норми ЦПК України зобов`язують сторону добросовісно користуватись наданими процесуальними правами.

Ураховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить висновку, що районний суд обґрунтовано встановив наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, оскільки представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання, повторно не з`явився до суду, заяв та клопотань про розгляд справи у відсутність позивача або його представника не подавалось. Отже твердження скаржника про неправильне застосування судом процесуальних норм не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2019 року.

Головуюча: Судді: