Справа №751/2015/19
Провадження №2/751/700/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря: Клименко К.Є.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: виділити у її власність: 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 150000 грн., холодильник Atlant XM-4724-100, кондиціонер Tosol PracticGN-09A, пральну машину Indesit WISL 105 X EX, пилосос LG, телевізор Електрон, телевізор кольоровий Panasonic, рулонні штори на вікна, загальною вартістю 28 474,00 грн.; виділити у власність відповідачу 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 150000 грн., килим вовняний Acvila Group Oriental, тумбу для взуття, газову колонку Demrad Compact С 275, вхідні двері броньовані, загальною вартістю 28 703,48 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 27.10.1979 року, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.02.2019 року було розірвано. Під час шлюбу за спільні кошти було придбано спірне майно, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_2 та речі домашнього вжитку, що знаходяться в даному будинку. В зв`язку з тим, що відповідач відмовляється від добровільного поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність (а.с.82), уточнені позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с.88).

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.10.1979 (а.с. 14). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.04.2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 57-59).

В період шлюбу сторонами була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , право власності на яку, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.04.2007 року, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, зареєстровано за ОСОБА_2 , вартість квартири складає 300 000 грн. (а.с.23, 24, 25).

Також сторонами за час шлюбу було придбані речі домашнього вжитку, а саме: холодильник Atlant XM-4724-100, вартістю 8208 грн., кондиціонер Tosol PracticGN-09A, вартістю 7760 грн., пральна машина Indesit WISL 105 X EX, вартістю 6406 грн., пилосос LG, вартістю 1600 грн., телевізор Електрон, вартістю 500 грн., телевізор кольоровий Panasonic, вартістю 2000 грн., рулонні штори на вікна, вартістю 2000 грн., килим вовняний Acvila Group Oriental, вартістю 9996 грн., тумба для взуття, вартістю 1280 грн., газова колонка Demrad Compact С 275, вартістю 4357,48 грн., вхідні двері броньовані, вартістю 13070 грн., на загальну суму 57 177,48 грн.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд а дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України передбачено - об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором - є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При чому, ч. 2 ст. 65 СК України передбачає, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно зі ст. 68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна - суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статті 69-71 СК України передбачають, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України.

Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтями 368, 372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Також, стаття 369 ЦК України вказує, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.п. 22, 23, 25, 30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст.65 СК України.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, позиції сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 200, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКОНПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 150 000 грн.

Виділити у власність ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКОНПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) холодильник Atlant XM-4724-100, кондиціонер Tosol PracticGN-09A, пральну машину Indesit WISL 105 X EX, пилосос LG, телевізор Електрон, телевізор кольоровий Panasonic, рулонні штори на вікна, загальною вартістю 28 474,00 грн.

Залишити у власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) іншу 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 150 000 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) килим вовняний Acvila Group Oriental, тумбу для взуття, газову колонку Demrad Compact С 275, вхідні двері броньовані, загальною вартістю 28 703,48 грн.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складено 05.07.2019 року.

Головуючий - суддя І. В. Яременко