Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області складі: головуючого- судді - Мохова Є.І.

за участю секретаря судового засідання - Бридня О.Л.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військово-цивільної адміністрації м. Волноваха про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування, пояснюючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі свідотцтва про право власності на житло від 02.03.1993 року виданого на підставі рішення Волноваського промислово-комерційного центру "Електрон" від 02.03.1993 рку № 57, реєстр № 29 за № 6576.

Через відсутність правовстановлюючих документів на майно позивач не має можливості оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає.

Представник відповідача військово-цивільної адміністрації м. Волноваха в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, що визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно свідотцтва про право власності на житло від 02.03.1993 року, виданого на підставі рішення Волноваського промислово-комерційного центру "Електрон" від 02.03.1993 рку № 57, реєстр № 29 за № 6576, квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 . (а.с.6).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що випливає зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02.01.2019 року Волноваським районним відділом державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. ( а.с.5).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Волноваським РайЗАагсом Сталинської області вбачається, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ( а.с.8) .

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За положеннями ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та які не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті при житті спадкодавця та які народилися після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач по справі є донькою померлої ОСОБА_2 , тому є спадкоємцем першої черги.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач не має можливості здійснити своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину та права яких могли бути порушені, судом не встановлено, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.328, 1218,1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 19, 81, 89, 263-265,280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., що належала на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/7743/19 в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення через Волноваський районний суд.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.І.Мохов