ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

справа №523/12429/18

провадження № 22-ц/813/4173/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 30 січня 2019 року у складі судді Аліної С.С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

10 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.4-8).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Як на підставу поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивачка послалась на безперервний догляд за своїм чоловіком, який вже майже 10 років є паралізованим після інсульту та потребує стороннього догляду, який вона здійснює особисто.

Посилаючись на вказані обставини, вважала, що вона з поважних причин пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому, уточнивши позовні вимоги, просила суд визначити додатковий строк 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 (а.с.4-8, 55).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.62,63-64).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не доведено обґрунтованість позовних вимог. Необхідність догляду за хворим чоловіком ні є поважною причиною пропуску строку, оскільки вказані факти не можуть слугувати об`єктивними перешкодами на вчинення дій для прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення її позовних вимог (а.с.70-73).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував, що:

-своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_2 вона не змогла, у зв`язку з тим, що доглядала за хворим чоловіком, який є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з перенесеним захворюванням;

-до смерті тітки ОСОБА_2 вона доглядала за нею, так як вона була тяжко хворою, а після її смерті - організувала та провела поховання за власні кошти та користувалась квартирою, вбирала в ній, періодично ночувала, тобто фактично прийняла спадщину;

-вона не мала можливості знайти правовстановлюючі документи на квартиру та збирала документи, які підтверджували б родинні відносини з тіткою;

-чинне законодавство не містить виключного переліку поважних причин пропуску строку на звернення до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини;

-пропущений нею строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є незначним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, позивачку ОСОБА_1 та представника Перепелицю В.О. в інтересах Одеської міської ради, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина (а.с.9).

Позивачка ОСОБА_1 є рідною племінницею ОСОБА_2 (а.с.11-15).

У Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності заведених спадкових справ відносно спадкового майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.47).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши фактичні обставини.

Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачкою заяви про прийняття спадщини після смерті тітки сплив 27 червня 2018 року, а позов до суду вона пред`явила 10 вересня 2018 року.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона доглядала за хворим чоловіком ОСОБА_3 , який є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з перенесеним захворюванням (а.с.4-8).

Колегія суддів прийшла до висновку, що зазначені причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. При цьому, колегією суддів враховано, що ОСОБА_1 пропустила незначний період часу для прийняття спадщини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.15).

З довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 944864 від 14 грудня 2012 року вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом першої групи за загальним захворюванням безстроково та потребує стороннього догляду (а.с.18).

Згідно з актом КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 11 лютого 2019 року ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 та здійснює постійний догляд за останнім, який в силу перенесеного хвороби самостійно не може пересуватися та не встає з ліжка (а.с.74).

Крім того, станом на час перебігу строку для прийняття спадщини позивачка ОСОБА_1 зверталась до лікарів зі скаргами на стан свого здоров`я, у зв`язку з чим проходила відповідне обстеження, зокрема у березні 2018 року (а.с.99).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Справа була розглянута у заочному порядку. Одеська міська рада, будучі обізнаною про наявність зазначеної справи, не скористалась своїм правом надати заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 .

Таким чином, у порушення положень ст.ст. 89, 263, 264 ЦПК України суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув; не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених сторонами вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; не дослідив та не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору та дійшов передчасного висновку про залишення позову без задоволення.

Колегія суддів прийшла до висновку, що наведена позивачкою причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки тривала хвороба її чоловіка, за яким вона здійснює постійних догляд призвели до неможливості подати заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, а пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції та дають підстави для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм процесуального права.

Разом з тим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що позивач просила суд визначити їй додатковий строк у 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини, а колегія суддів прийшла до висновку, що для подання зазначеної зави достатньо 2 місяці.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 30 січня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 липня 2019 року.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков