Справа № 458/1079/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м.Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: Кріль Л.М.

з участю секретаря: Козловської С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Турці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, третя особа - приватний нотаріус Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Турківського районного суду Львівської області із позовною заявою до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, третя особа - приватний нотаріус Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Посилається на те, що

є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 , виданого Спеціальним філіалом в м.Калінінград, відділом запису актів цивільного стану адміністрації Калінінградської області. Факт родинних відносин з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 , виданим м/б ЗАГС Дрогобич від 02 серпня 1962 року. Спадкова маса, після померлої ОСОБА_2 складається з 1/1 (однієї цілої) частки житлового будинку з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , частку якого вона успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_3 шляхом фактичного прийняття спадщини відповідно до п.1 ст.549 ЦК УPCP 1963 року, користуючись вищевказаним майном з 1929 року по 1994 рік. Слід зауважити, що іншого майна, на яке б виникло право власності у його матері ОСОБА_2 , за всі роки її життя так і не з`явилося, окрім вищевказаного майна. Так як, після її виїзду у 1994 році до нього у місто Калінінград, у зв`язку з необхідністю лікування, його мати до самої своєї смерті проживала в його квартирі, яку він набув на підставі договору купівлі - продажу від 25.07.1994 року, складеним у Третій Калінінградській державній конторі. Рішенням суду у справі №458/1021/17 2/458/67/2018 від 03.04.2018 року Турківським районним судом Львівської області йому було призначено додатковий строк на вступ у спадок. Слід зазначити, що відповідач, в особі представника Верхньовисоцької сільської ради Турківського району, Львівської області зустрічних заперечень на його позов не подав і заочне рішення не оспорював. Після того, як заочне рішення набрало законної сили, 17.05.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Федаша М.М. для прийняття спадку. На підставі чого було відкрито спадкову справу №31/2018. 04.09.2018 року приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федашем М.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з неподанням ним правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно. Зазначає, що відповідно до ч.4 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року в редакції 28.08.2018 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Враховуючи законодавство того часу, до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року, в редакції 28.08.2018 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також беручи до уваги узагальнюючу судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року (п.3.3), виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації.

Таким чином, відсутність у його матері ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на майно, яке складається з 1/1 цілої частки житлового будинку з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 не позбавляє права власності. Також зауважує, що згідно відповіді виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради № 48/02.19 від 27.03.2017 року, на даний час немає власника або користувача на вищевказане спадкове майно.

Просить визнати за ним, ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2 на 1/1 (одну цілу) частки житлового будинку з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами, а саме на житловий будинок 1939 року будівництва площею 67,9 кв.м. ( літ.А-1), сарай (літ.Б), погріб (літ.т), криницю (літ.кр), що розташовані в АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у цивільній справі відповідно до закону. 15.10.2019 року позивач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі.

У судове засідання представник відповідача Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області не з`явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у справі відповідно до закону. 15.10.2019 року на електронну пошту суду надійшов лист від сільського голови Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області Черепанина Б.М. про розгляд справи без його участі, позов визнає.

У судове засідання третя особа - приватний нотаріус Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. не з`явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у цивільній справі відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Справа розглядається, на підставі ст.280 ЦПК України, заочно.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень представника позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, третя особа - приватний нотаріус Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 25.06.2004 року.

Після смерті матері позивача залишилося спадкове майно - житловий будинок 1939 року будівництва площею 67,9 кв.м. ( літ.А-1), сарай (літ.Б), погріб (літ.т), криницю (літ.кр), що розташовані в АДРЕСА_1 , загальною вартістю 73980 грн., що підтверджується технічним паспортом на одноквартирний (садибний) житловий будинок від 07.06.2018 року та довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна від 07.06.2018 року. Вищевказаний будинок було збудовано дідом позивача - ОСОБА_3 на законних підставах в 1939 році, що підтверджується записами в технічному паспорті, копією витягу з погосподарської книги.

Будівельний паспорт на вказаний житловий будинок не виготовлявся, оскільки не був передбачений на той час чинним законодавством, однак будинок був облікованим в погосподарських книгах Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області.

Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті своєї матері, оскільки заповіту його мати не залишила.

Інших спадкоємців, в тому числі тих, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає.

Вказаний житловий будинок належав його матері ОСОБА_2 , оскільки після смерті її батька ОСОБА_3 вона вступила у володіння та управління спадковим майном в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року.

В установленому законом порядку позивач звернувся з письмовою заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за законом та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується постановою приватного нотаріуса Турківського нотаріального округу Федаша М.М. від 04.09.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно інформації виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 27.03.2017 року про те, що згідно запису в погосподарській книзі, на даний час, немає власника або користувача житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Хоча свідоцтво про право на спадщину позивачу не видали, фактично спадщину він прийняв, постійно користується житловим будинком та господарськими спорудами, доглядає за ними, утримує їх в належному стані.

Спору щодо спадкового майна немає.

У відповідності до 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР від 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Вказаний житловий будинок з господарськими спорудами у АДРЕСА_1 належав матері позивача - ОСОБА_2 , оскільки після смерті свого батька, вона вступила у володіння та управління спадковим майном в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.ст.1216, ч.1 ст.1222, ст.1261 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця) та позивач має право на визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 фактично спадщину прийняв, вступив у володіння та управління вказаним нерухомим майном, постійно користується житловим будинком та господарськими будівлями та спорудами, доглядає за ними, утримує їх в належному стані, а тому його слід вважати таким, що спадщину прийняв та йому перейшло право власності на дане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1258, 1262 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літ.А-1), господарські будівлі та споруди: сарай (позначений у технічному паспорті літ.Б), погріб (позначений у технічному паспорті літ.пг), криницю (позначену у технічному паспорті літ.кр), що знаходяться у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його підписання.

Головуючий: