Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2862/18 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.Г.
Категорія 41 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Борисюка Р.М. при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №295/2862/18

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист честі та гідності, відшкодування моральної та матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Перекупка І.Г. у м. Житомир,

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про захист честі та гідності, відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачі є його сусідами, на протязі 2016-2017 років вони постійно принижують його честь та гідність. Під час розгляду Корольовським районним судом м.Житомира цивільної справи за його позовом до Голови міської комісії з безпеки дорожнього руху Житомирської міської ради та КП «ЕМЗО «Міськсвітло» представник відповідача Житомирської міської ради надала копію колективного звернення мешканців АДРЕСА_4 ), в якому фактично його звинувачують в агресивній поведінці та погрозах іншим мешканцям будинку - у провокаціях сварок, травлі собак. Позивач вважає, що інформація в колективній заяві є недостовірною, негативною та не відповідає дійсності. За фактом спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 відкрито кримінальне провадження. Просить зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, стягнути з усіх відповідачів солідарно на його користь моральну шкоду в сумі 500000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 199грн.46коп., яка полягає у витратах на лікування.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що довів факт поширення відповідачами недостовірної інформації відносно нього у письмовому вигляді, а також наявність і розмір матеріальної та моральної шкоди.

Апеляційна скарга не підялгає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачі є його сусідами.

27.01.2018 року відповідачі подали на ім`я міського голови м.Житомира колективну заяву з проханням врегулювати їх сусідські відносини з ОСОБА_1 (а.с.5).

Виконавчий комітет Житомирської міської ради надав на заяву відповідь, що вирішення вказаних у скарзі питань не входить до компетенції органів самоврядування та запропонував «…всі спірні питання вирішувати із сусідами за взаємною згодою або в судовому порядку…» (а.с.8).

Згідно з ч. 3, 4 статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації права на звернення врегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року. Забезпечуючи громадянам України можливість на звернення, цей Закон деталізує та розвиває конституційні положення, надаючи громадянам право звертатися не тільки в органи державної влади та органи місцевого самоврядування, а й у об`єднання громадян, установи, організації, незалежно від форм власності, на підприємства, в засоби масової інформації, до посадових осіб згідно з їх функціональними обов`язками щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних і особистих прав та законних інтересів чи їх порушення.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України для покладення на заподіювача шкоди відповідальності необхідна сукупність чотирьох умов: наявність шкоди, протиправність дій, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Із змісту колективної заяви вбачається, що вона подана з метою впорядкування суспільних відносин, в порядку реалізації конституційного права на звернення, а не для поширення негативної інформації.

Виходячи з системного аналізу ст.40 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», рішенням Конституційного Суду від 10 квітня 2003 року, рішення звернення до міського голови не є поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію.

Згідно копії витягу з кримінального провадження № 007855, 28.12.2016 р. о 12-00 год. ОСОБА_2 її син, ОСОБА_8 , перебуваючи недалеко від будинку АДРЕСА_4 , під час конфлікту умисно спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_1 . Правова кваліфікація - ч.1 ст.125 КК України (а.с.9).

Як передбачено ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження того, що діагноз ОСОБА_1 , відображений у довідці від 24.11.2017 року, та придбання ним ліків 17.01.2018 року, 25.11.2017 року, 14.12.2018 року (а.с.13-15) будь-яким чином пов`язані із діями відповідачів позивач не надав.

Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, надав їм належну оцінку і зробив правильний висновок про безпідставність позову.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: