Справа № 640/7635/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря: - Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1926584, житловою площею 56,5 кв. м., загальною площею 91.0 кв. м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Заборонити ОСОБА_2 до закінчення розгляду справи судом вчиняти дії по відчуженню квартири АДРЕСА_1 рв АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1926584, житловою площею 56,5 кв. м., загальною площею 91.0 кв. м. В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 мешкає за кордоном та перебуває на обліку в Боннскому відділенні Посольства України Федеративної республіки Німеччини з 29.06.2001 року. В той же час ОСОБА_2 є власником нерухомості, розташованої на території України, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яку вона до останнього часу здає в оренду стороннім особам. На теперішній час в квартирі відповідача ніхто не мешкає, однак періодично її оглядають сторонні особи,, що свідчить про намір ОСОБА_2 здійснити відчуження належної їй квартири до вирішення спору в суді. Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 мешкає за кордоном, не отримує офіційних доходів на території України, належна їй квартира АДРЕСА_1 є єдиним нерухомим майном, що перебуває у її власності на території України, через відсутність обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідач має реальну можливість відчужити належну їй квартиру на користь інших осіб до ухвалення остаточного судового рішення по даному спору. Тому позивач змушений повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приписами ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, власник квартири, постійно мешкає в Республіці Німеччина та в Україні не з`являється. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вищевказана квартира є єдиним майном, яке перебуває у власності відповідача, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що між сторонами дійсно виник спір, забезпечення позову в спосіб, про якій просить позивач, буде відповідати меті застосування заходів забезпечення. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачем заявлено вимогу про відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1926584, житловою площею 56,5 кв. м., загальною площею 91.0 кв. м.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.03.2006 р АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Ніколаєнко