Справа № 527/1742/18
провадження № 2/527/21/19
УХВАЛА

08 липня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

представника відповідача - Гук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Глобинського районного суду Полтавської області цивільну справу № 527/1742/18 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер», товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаголд Груп», з залученням третіх осіб : приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко Віри Миколаївни, Глобинської районної державної адміністрації в особі сектору з питань державної реєстрації , про визнання недійсним договору купівлі продажу,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер», товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаголд Груп», з залученням третіх осіб : приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко Віри Миколаївни, Глобинської районної державної адміністрації в особі сектору з питань державної реєстрації , про визнання недійсним договору купівлі продажу.

Ухвалою судді від 04.08.2018 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

26.04.2019 року представником відповідача ТОВ «Південний фінансовий партнер» Гук О.О. направлено заяву про закриття провадження у справі, яка мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1, 6 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З огляду на вказані норми, вбачається, що спір щодо оскарження звернення стягнення на предмет іпотеки, за правочином укладеним для забезпечення виконання зобов`язання, відповідно до п.1,6 ч.1ст. 20 ГПК України підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Слід вказати, що такий висновок було зроблено і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 року у справі за № 415/2542/15-ц, в якому зазначено, що з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду: спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Така юрисдикція визначається, враховуючи суб`єктний склад основного зобов`язання.

В даному випадку основним договором за заявленими ОСОБА_1 вимогами є кредитний договір № 459Ю від 25.09.2013 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладений між ТОВ «Славтрейд Агро» та ПАТ «Фідобанк», який 25.03.2015 року передав право вимоги до боржників ТОВ «Південний фінансовий партнер», сторонами якого є юридичні особі.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі продажу іпотечного майна, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Тобто між позивачем та відповідачами наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи, що спір виник стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, у якому сторонами є юридичні особи, дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства та не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження.

Керуючись п.1 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер», товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаголд Груп», з залученням третіх осіб : приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кударенко Віри Миколаївни, Глобинської районної державної адміністрації в особі сектору з питань державної реєстрації , про визнання недійсним договору купівлі продажу - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Левицька