Ухвала

Іменем України

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 761/11156/17

провадження № 61-18725ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у складі судді Заришняк Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

07 червня 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 серпня 2019 року апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 354 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року.

16 жовтня 2019 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України 2004 року (чинний на час постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі) апеляційна скарга подається на ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до вимог частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій.

Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 посилався на те, що суд першої інстанції помилково ідентифікував особу відповідача, у зв`язку з чим усі процесуальні документи (позовна заява, ухвала про відкриття провадження та повідомлення про призначення судового засідання на 16 червня 2017 року) отримувала не ОСОБА_2 , а зовсім інша особа, тому відповідач не була обізнана про розгляд цієї справи.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що 24 липня 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 зверталася до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення із матеріалами справи № 761/11156/17 та про надання дозволу здійснити фотокопії документів за допомогою фототехніки. На цій заяві міститься розписка представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про ознайомлення із матеріалами справи у цей же день - 24 липня 2017 року.

Таким чином станом на 24 липня 2017 року, відповідач була обізнана про розгляд цієї справи та про відкриття провадження у справі 24 квітня 2017 року, проте із апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження звернулася лише 07 червня 2018 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Такі дії відповідача не свідчать про готовність нею брати участь на всіх етапах розгляду та сприяти своєчасному розгляді справи.

Відповідачем не надано логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало їй звернутися до суду із апеляційною скаргою у встановлений законодавством строк із дня ознайомлення її представника із матеріалами справи.

За таких обставин, враховуючи те, що апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 рокуподано представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 лише 08 червня 2018 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України відсутні, тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити діївідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик