Єдиний унікальний номер: 223/236/19
Провадження номер: 2/223/165/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледара, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та відповідачами 22 лютого 1999 року укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Договір був оформлений у вигляді біржового контракту №147-н Регіональної товарної біржі «Время», яка припинила свою діяльність у січні 2014 року. Згідно зазначеного біржового контракту двокімнатна квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність позивачці. Сторони домовились про всі істотні умови договору. Всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору та державної реєстрації, було виконано. Враховуючи, що на теперішній час у позивачки виникла потреба у відчуженні зазначеної квартири та реалізації її прав як власника на розпорядження вищезазначеною квартирою, однак у зв`язку з тим, що договір виконаний з порушенням вимог ст. 227 ЦПК України, посвідчений Донецькою товарною біржою, є недійсним та таким, що обмежує права позивачки на здійснення дій пов`язаних з оформленням відповідних витягів про право власності на дане нерухоме майно, ОСОБА_1 просить суд визнати угоду біржового контракту Договір купівлі-продажу від 22.02.1999 року №147 дійсним та визнати за останньою право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачка про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про повідомлення дати та часу розгляду справи, а також довідкою про доставку СМС-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» (а.с. 39, 43). Від позивачки на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 47).

Відповідачі про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошень від 03 квітня 2019 року та від 19 червня 2019 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а також підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 27, 28, 37, 44, 45).

Від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на адресу суду надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову визнали в повному обсязі не заперечували проти їх задоволення (а.с. 48, 49).

Від відповідачів не надходило клопотань про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, передбачених ч. ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України, від сторін не надходило.

Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що між відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка діяла від власного імені та імені неповнолітнього сина ОСОБА_4 , та позивачкою ОСОБА_1 21 лютого 1999 року було укладено договір купівлі-продажу №147, який укладено на Регіональній Товарній біржі «ВРЕМЯ», за яким відповідачі продали, а ОСОБА_1 придбала двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45,47 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., яка належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право приватної власності на квартиру №1007 від 02 липня 1993 року, зареєстрованому у БТІ м. Донецька за реєстровим номером 5/ АДРЕСА_3 НОМЕР_1 від 07 липня 1993 року (а.с. 7).

Як вбачається з реєстраційного напису вищезазначена квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» м. Вугледара, зареєстрована за ОСОБА_1 та належить останній на праві приватної власності, що записано в реєстраційну книгу №2/3 ДК (1) за реєстраційним номером 1023 від 09 березня 1999 року (а.с. 7).

На підставі зазначеного договору купівлі-продажу №147 від 22 лютого 1999 року ДКП «Архітектурно-планувальне, земельно-кадастрове бюро» 09 березня 1999 року було видано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , який було зареєстровано за інвентарним номером Кн2/3 ДК (1), реєстраційний номер 1023. У відповідності до технічного паспорту ОСОБА_1 є власником вищезазначеної квартири (а.с. 8-9).

Відповідно до витягу з домової книги ОСОБА_1 з 12 березня 1999 року зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , що також підтверджується відміткою у копії паспорту позивачки серії НОМЕР_2 , виданого Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 24 жовтня 1996 року (а.с. 4-5, 10-11).

Правовідносини, які склалися між позивачкою та відповідачами на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу №147 квартири АДРЕСА_1 , мали місце до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року. А тому, в даному випадку підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1996 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1996 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Окрім того, суд вважає необхідним зауважити, що у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу у 1999 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню і вважалися укладеними з моменту їх реєстрації на біржі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані, окрім нотаріального посвідчення договору. Окрім того, приймаючи до уваги, що попередні власники з вищезазначеної квартири були зняті з реєстраційного обліку, тому суд вважає доцільним визнати договір купівлі-продажу №147, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка діяла від власного імені та імені неповнолітнього сина ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 22 лютого 1999 року на Регіональній Товарній біржі «ВРЕМЯ» дійсним, та визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки, відповідно до вимог статті 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1996 року), ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» (в редакції від 16.02.1993 року), ст. ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу №147 від 22 лютого 1999 року, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка діяла від власного імені та імені неповнолітнього сина ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 в Регіональній Товарній біржі «ВРЕМЯ» дійсним, як договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою міста Вугледара Донецької області, право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,47 метрів квадратних.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.