Справа № 462/4782/18 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/713/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколота Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши в порядку письмово провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна через Державну казначейську службу України, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог - Галицький районний суд м. Львова про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позов до Держави - Україна, в якому просив стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь у відшкодування моральної шкоди 25 000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликався на те, що 13 вересня 2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В. В. виніс, на думку позивача, завідомо неправосудну ухвалу, а саме залишив скаргу позивача без розгляду. Зазначена ухвала була скасована 17 жовтня 2017 року Апеляційним судом Львівської області з підстав порушення законних прав та інтересів заявника.

Позивач зазначав, що він вбачає в діях судді Стрельбицького В. В. зловживання владою, службовим становищем. Цими діями позивачу було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервовому стресі, переживаннях, порушенні режиму сну. Моральну шкоду оцінював в сумі 25000 грн., оскільки наведене негативно вплинуло на звичний ритм його життя.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна через Державну казначейську службу України про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що незаконними, протиправними діями слідчого судді Стрельбицького В.В. йому було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервовому стресі, переживаннях, порушення режиму сну, оскільки слідчий суддя Стрельбицький В.В. виніс завідомо неправосудну ухвалу від 06 лютого 2017 року, якою відмовив ОСОБА_1 у доступі до правосуддя, порушив його право на справедливий суд, усе це негативно вплинуло на звичний ритм мого життя.

Вказує, що розмір моральної шкоди він оцінює у сумі - 25000 грн.

На думку заявника, незаконні, протиправні дії слідчого судді Стрельбицького В.В. доведені та встановлені ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2017 року, що не потребує додаткового доказування.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2019 р. у справі №462/4782/18 і ухвалити нове рішення, яким стягнути із Держави-Україна через Державну казначейську службу України, в користь ОСОБА_1 , кошти за завдану моральну шкоду - 25000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з тих обставин, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами завдання йому факту заподіяння моральних страждань чи втрат немайнового характеру, заподіяння моральної шкоди, розмір якої жодним чином не обгрунтований

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, передбачене статтею 1176 ЦК України. Цією статтею встановлені випадки і умови її відшкодування та визначено, що така шкода відшкодовується державою.

У відповідності до ч.1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

У відповідності до ч.5 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення у цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом (ч.7 ст.1176 ЦК), а саме, Законом України від 01.12.1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Як вбачається із змісту позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок постановлення суддею Галицького районного суду м. Львова Стрельбицьким В.В. ухвали від 13 вересня 2017 року у справі № 461/8149/16-к про залишення його скарги без розгляду, яку у подальшому було скасовано судом апеляційної інстанції.

Ні норми Конституції України, ні вказані вище норми ЦК України, ні Закон України від 01.12.1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», не передбачають такої правової підстави для відшкодування фізичній особі моральної шкоди, як скасування ухвали слідчого судді.

Твердження позивача про незаконність дій судді у цьому випадку є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому сама по собі ухвала суду апеляційної інстанції свідчить лише про допущення судом першої інстанції помилки при ухваленні судового рішення, а не про незаконність дій судді чи порушення останнім присяги.

Крім того, позивачем не подано суду жодного доказу на підтвердження приниження його честі, гідності чи ділової репутації, моральних переживань у зв`язку з ухваленням судом рішень не на його користь.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 правильності висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, щорозглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі в оскаржуваній частині рішення, таке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим, апеляційні скарги ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись сч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2019 року - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.