Дата документу 26.06.2019 Справа № 332/3591/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/3591/18 Головуючий у 1 інстанції Мєркулова Л.О.
Провадження № 22-ц/807/2389/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2019 року у справі за позовом Запорізького регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року Запорізьке регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 07.06.2011 року між ТОВ «Александрівська будівельна корпорація» та ОСОБА_1 було укладено договір № 382 про інвестування будівництва (реконструкцію) житла, за яким інвестор приймає участь в інвестуванні будівництва об`єкта шляхом внесення грошових коштів в інвестування своєї частки з подальшим отриманням її у свою власність на умовах цього договору.

Вартість квартири за умови перерахування коштів на рахунок забудовника до 01.07.2011 року складає 259 025 грн. і включає в себе вартість будівництва квартири з комплектацією та переліком робіт по квартирі згідно з п.3.4 цього договору.

З метою отримання грошових коштів для інвестування їх в будівництва об`єкту для отримання у майбутньому житла, між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 4 від 21.06.2011 року, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 166 659 грн. на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 39,85 кв. метрів згідно з проектом за адресою: АДРЕСА_1 строком повернення 120 кварталів, починаючи з дати укладення кредитного договору.

Відповідно до платіжного доручення № 2 від 22.06.2011 року на поточний рахунок № НОМЕР_1 позичальника ОСОБА_1 було перераховано позивачем 166 659 грн. У зв`язку з неналежним виконанням забудовником ТОВ «АБК» своїх зобов`язань щодо будівництва об`єкта за вищевказаною адресою, зазначений об`єкт будівництва був включений міжвідомчою комісією з вирішення проблемних питань виконання державної програми забезпечення житлом на 2002-2012 роки, утвореної Мінрегіоном до переліку проблемних об`єктів будівництва. Також, 30.11.2011 року постановою Кабінету Міністрів України № 1231 затверджений Порядок надання кредитів позичальникам Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Дія зазначеного Порядку поширюється на позичальників ЗРУ «Держмолодьжитла», які уклали договори про будівництво житла із забудовниками до 01 липня 2011 року та кошти яких інвестовані в об`єкти, будівництво яких в порушення умов таких договорів не розпочато або порушено строки прийняття об`єктів в експлуатацію не менше ніж на дев`ять місяців.

Відповідно до п.7 вищевказаного Порядку за заявою позичальника та поданням регіонального управління Держмолодьжитла виконання зобов`язань позичальника перед Держмолодьжитлом за попереднім кредитом зупиняються на період стягнення у встановленому законодавством порядку коштів із забудовника об`єкта включеного до переліку проблемних.

Крім того, відповідно до п.5 вказаного Порядку позичальник має право на самостійну організацію позовної роботи щодо виконання забудовником своїх зобов`язань.

З огляду на це, відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою від 24.07.2013 року до Запорізького РУ «Держмолодьжитла» про зупинення виконання зобов8язань за кредитним договором на період стягнення у встановленому законодавством порядку коштів із забудовника, а тому між позивачем та відповідачем був укладений 28.08.2013 року додатковий договір № 1 до кредитного договору від 21.06.2011 року № 4.

Згідно п.2 вищевказаного додаткового договору № 1 сторони домовилися, що виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, підтверджені актом звірки розрахунків, який є невід`ємною частиною цього додаткового договору,зупиняється на період з першого дня кварталу, наступного за кварталом, у якому укладено цей договір, а саме з 01 жовтня 2013 року до дня стягнення встановленому порядку коштів із забудовника.

Згідно п.3 вищевказаного додаткового договору № 1 встановлено, зо зобов`язання позичальника за кредитним договором поновлюються з дня, зазначеного у відповідному письмовому повідомленні з боку позивача до ОСОБА_1 , у разі якщо останній не виконує своїх зобов`язань, передбачених договором про порядок забезпечення житлом № 4-2013 від 28.08.2013 р., укладеним між сторонами договору стосовно: організації роботи, у тому числі позовної, щодо виконання забудовником зобов`язань за договором про будівництво житла або роботи щодо виконання судових рішень стосовно виконання забудовником зобов`язань за договором про будівництво житла; інформування позивача про дії, вчинені з метою організації такої роботи та про результати строк, встановлений вказаним договором про порядок забезпечення житлом; залучення позивача в якості третьої особи до участі у судових справах, що стосуються виконання забудовником зобов`язань за договором про будівництво житла.

Виходячи зі змісту вищевказаного з боку позивача 13.08.2018 року було повідомлено про результати проведеної ЗРУ «Держмолодьжитла» претензійно-позовної роботи щодо отримання результатів по порушеним кримінальним справам, про стан виділення асигнувань для надання повторних кредитів, про стан справ по об`єкту, який виявився проблемним, а також попередження відповідача про те, що у разі невиконання ним, як позичальником зобов`язання щодо самостійного здійснювання претензійно-позовної роботи стосовно його порушених прав, то поновлюється строк виконання ним зобов`язання по поверненню кредитних коштів та необхідність усунення ним порушення зобов`язання по кредитному договору.

Оскільки, з боку відповідача не було надано позивачу жодної відповіді та підтвердження факту оскарження ним станом на 2018рік свого порушеного права на витребування кредитних коштів, які були внеском у вигляді інвестицій у вказане будівництво, а тому строк виконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором поновлений з вересня 2016року.

Станом на 28.08.2013 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором складалася у розмірі 155 246,52 грн.

Однак, враховуючи останню оплату по кредитному договору здійснену ОСОБА_1 27.09.2013 року в сумі 2540,41 грн., тому, залишок заборгованості станом на жовтень 2016 року складається у розмірі 153 915 грн.

Посилаючись на вищевикладене, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» суму основного боргу за кредитом - 153 9215 грн. та стягнути на їх користь судовий збір в сумі 2308,72 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 15 866,40 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови в задоволенні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні заяв відповідача про стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з позивача на його користь у якості відшкодування понесених судових витрат за розгляд справи на стадії першої інстанції у розмірі 15 866,40 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1925 грн.

Запорізьке регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити в оскарженій частині без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності вказаних вимог.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Запорізького регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відмовлено в задоволенні заяви відповідача про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

4. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

5. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

6. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

7. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

8. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

9. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

10. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

11. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; у межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

12. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

13. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, судом встановлено, що 01.09.2018 року між відповідачем та адвокатом Писаренко С.Ю. було укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 86) та додаткова угода №1 від 24.11.2018 року (а.с.87)

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказана Додаткова угода суду першої інстанції надана не була, тому суд був позбавлений можливості визначити вартість послуг адвоката, яку сторони обумовили для виконання адвокатського доручення, та порядок відрахування цих платежів (одноразово, за виконання певного доручення, почасова оплата, за отриманий результат по справі і т.д.).

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що вартість послуг адвоката за цим договором є суттєва умова договору, тому для вирішення питання стосовно правомірності покладання на відповідача витрат по їх сплаті позивач повинен був надати вказані документи суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 надав суду акт здачі-прийняття наданих послуг № 1 від 14.01.2019 року.

Проте, у вказаному акті розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірний із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, із складністю справи: так згідно п.п.6, 7, 8 вищезазначеного акту адвокатом витрачено 15 годин часу на аналіз судової практики, вивчення нормативно-правових актів та підготовка проекту відзиву, що не відповідає принципу співмірності.

Всі перелічені послуги, які надані представником відповідача згідно актів здачі-прийняття послуг № 1 від 14.1.2019р., №2 від 11.02.2019р., № 3 від 22.03.2019р., №4 від 03.06.2019р. не можуть бути враховані судом без підтвердження відповідними доказами щодо їх обсягу та виконання, згідно п.1 ст. 137 ЦПК України.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, який встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розраховується відповідно до часу виконання адвокатом таких робіт. Квитанції про отримання грошових коштів адвокатом від ОСОБА_1 також цієї інформації не містять.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 липня 2019 року.

Головуючий

Судді: