РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 липня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Селинного М.С.

за участю секретаря судового засідання Баскакової К.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12.10.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 станом на 25.02.2019 року становить 12809,62 гривень, з яких: 5137,09 грн. заборгованість за тілом кредита, 1777,51 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3924,83 грн. заборгованість за пенею, 884,02 грн. нараховано пені за несвоєчасну сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 586,17 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12809,62 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, причину неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 12.10.2011 р. укладено договір №б/н, згідно якого він отримав кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Із дослідженої судом заяви встановлено, що ОСОБА_1 12.10.2011 року отримала кредитну картку, а також ознайомлена та згідна з умовами та Правилами банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується його підписом.

Зокрема, ОСОБА_1 зобов`язалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, оплачувати комісії (п.2.1.1.5.5 договору).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводила платежі по погашенню кредиту, таким чином, не належним чином виконує умови договору.

Із даного розрахунку вбачається, що у ОСОБА_1 існує заборгованість за кредитним договором станом на 25.02.2019 року становить 12809,62 гривень, з яких: 5137,09 грн. заборгованість за тілом кредита, 1777,51 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3924,83 грн. заборгованість за пенею, 884,02 грн. нараховано пені за несвоєчасну сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 586,17 грн. - штраф (процентна складова).

З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує умови зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, в п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня у даному випадку є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21.10.2015 року N 6-2003цс15 та від 11.10.2017 р. №347/1910/15-ц).

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду наведеного, суд прийшов до висновку, що оскільки позивач просить стягнути із відповідача пеню і штраф, котрі є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором не допускається, тому вимога про стягнення штрафів не підлягає до задоволення.

Позовні вимоги щодо стягнення штрафу в розмірах 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 586,17 грн. - штраф (процентна складова) задоволенню не підлягають.

Нормою ч.1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконавши зобов`язання по умовах договору має заборгованість за кредитом перед АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 11723,45 грн., а тому підлягає стягненню в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», а також судові витрати.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено у сумі 1086,17 грн. (11723,45х100:12809,62=91%) - задоволено позов. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. (1921 х 91:100=1748,11 грн.)

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, ч.1 ст. 548, ч.1 ст. 549, ч.1 ст.610, ч.1 ст. 611, 625, 1049, 1054 ЦК України,суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місце реєстрації: 01001, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.10.2011 р. в сумі 11723 (одинадцять тисяч сімсот двадцять три) гривні 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1748,11 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.С. Селинний