ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м. Чернівці
справа № 727/1212/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Конецької Д.Г.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Штогрин Зої Іванівни

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Чернівецька філія Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

за апеляційною скаргою Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2019 року, головуючий у І-й інстанції Чебан В.М.

встановив:

ОСОБА_1 у лютому 2019 року звернувся до суду з позовом до Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Зазначав, що був прийнятий на посаду електромонтера Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» наказом від 17 серпня 2006 року №56 к.

Наказом Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» від 13 липня 2016 року №143к звільнений з посади кабельника-спаювальника у зв`язку з призовом на військову службу за контрактом на підставі п.3 ст.36 КЗПП України.

Справа№727/1212/19 Головуючий у 1 інстанції Чебан В.М.
Провадження №22-ц/822/938/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Вказував на те, що був прийнятий на військову службу за контрактом 14 липня 2016 року, звільнений 08 жовтня 2018 року.

З`явився на роботу у жовтні 2018 року, однак йому повідомили про звільнення з 13 липня 2016 року та вручили трудову книжку.

Вважає звільнення незаконним, таким, що суперечить вимогам ч.2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка передбачає гарантії щодо збереження за ним місця роботи та середньої заробітної плати.

Посилався на те, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки 17 жовтня 2018 року звернувся до управління Держпраці у Чернівецькій області з метою вирішення спору у досудовому порядку, перебував на лікуванні з 31 жовтня по 7 грудня 2018 року, 20 грудня 2018 року звернувся із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Просив поновити строк звернення до суду, визнати наказ Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» від 13 липня 2016 року №143 к про звільнення ОСОБА_1 незаконним та скасувати, поновити на посаді кабельника-спаювальника 5 розряду, стягнути з Чернівецької філії Публічного акціонерного товари «Укртелеком» оплату за час вимушеного прогулу за період з 13 липня 2016 року в сумі 48629 грн. 28 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано наказ Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» №143 к від 13 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 незаконним та скасовано, поновлено ОСОБА_1 на посаді кабельника-спаювальника 5 розряду Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Укртелеком» з 13 липня 2016 року, стягнуто з Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 липня 2016 року по 08 жовтня 2018 року в сумі 48629 грн. 28 коп.

Чернівецька філія Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 липня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду, перебіг якого слід обчислювати з 9 жовтня 2018 року, обізнаність ОСОБА_1 про звільнення у зв`язку із направленням Чернівецькою філією Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» повідомлення ОСОБА_1 про звільнення 13 липня 2016 року, подання ОСОБА_1 заяви про звільнення на підставі п 3 ст. 36 КЗПП України у зв`язку з зі вступом на військову службу за контрактом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» залишити без задоволення.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції керувався положеннями п.3 ч.1 ст.36, ч.2 ст.235 КЗпП України, ч.3 , 4 ст.119 КЗпП України, ч.2 ст.2, п.3 ч.1 ст.23, ч.2 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову служби», ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та дійшов висновку про те, що підлягає захисту право ОСОБА_1 у спосіб визнання наказу Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» №143 к від 13 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 незаконним та скасування, поновлення ОСОБА_1 на посаді кабельника-спаювальника 5 розряду Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Укртелеком» з 13 липня 2016 року, стягнення з Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13 липня 2016 року по 08 жовтня 2018 року в сумі 48629 грн. 28 коп.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що підстав для звільнення ОСОБА_1 не було, оскільки на нього поширюються гарантії, визначені частиною третьою та четвертою статті 119 КЗпП України, ОСОБА_1 у заяві про звільнення за п.3 ч.1 ст.36 КЗпП України зазначено підставою вступ на військову службу (контракт).

Водночас суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 копія наказу про звільнення не вручена, отримано трудову книжку 11 жовтня 2018 року, пропущено строку звернення до суду з поважних причин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з позовом з причин, які не залежали від його волі.

Встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду електромонтера Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» наказом від 17 серпня 2006 року №56 к.

Наказом Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» від 31 жовтня 2014 року №909-К ОСОБА_1 переведений на посаду кабельника-спаювальника 5 розряду з 1 листопада 2014 року.

Заставнівським районним військовим комісаріатом Чернівецької області направлено повідомлення від 13 липня 2016 року №969 начальнику Заставнівського відділення Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Тарахкотелика А.М. про те, що ОСОБА_1 призивається на військову службу за контрактом з 13 липня 2016 року.

ОСОБА_1 13 липня 2016 року подав заяву директору Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про звільнення у зв`язку із вступом на військову службу (контракт) згідно п.3 ст.36 КЗпП України.

Наказом Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» від 13 липня 2016 року №143 к про припинення трудового договору ОСОБА_1 звільнено 13 липня 2016 року з посади кабельника-спаювальника 5 розряду у зв`язку із призовом або вступом працівника на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (п.3 ст.36 КЗпПУ).

ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу за контрактом 14 липня 2016 року, звільнений 08 жовтня 2018 року.

Водночас ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частини першої та третьої статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

За змістом п.2.1 Положення про Чернівецьку філію Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» філія є вдокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом,запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

На підставі ч.2 наведеної норми якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Пунктом 4 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц.

За обставин пред`явлення ОСОБА_1 позову до Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», яка не є юридичною особою, не наділене цивільною процесуальною дієздатністю, суд першої інстанцій дійшов висновку про те, що Чернівецька філія Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» є належним відповідачем на порушення норм матеріального права.

У такому разі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підлягає захисту право ОСОБА_1 у спосіб визнання наказу Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» №143 к від 13 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 незаконним та скасування, поновлення ОСОБА_1 на посаді кабельника-спаювальника 5 розряду Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Укртелеком» з 13 липня 2016 року, стягнення з Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13 липня 2016 року по 08 жовтня 2018 року в сумі 48629 грн. 28 коп. внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

При цьому апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, передбачених ЦПК України, позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача Публічне акціонерне товариство «Укртелеком».

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2019 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановив:

Апеляційну скаргу Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2019 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Чернівецької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 28 жовтня 2019 року.

Головуючий підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді підписи ( ОСОБА_3 , Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: