КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/737/19
УХВАЛА

08.07.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Швець А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з посиланням на ст.ст. 1047, 1048, 1049 ЦК України, просить суд сягнути з ОСОБА_2 на його - ОСОБА_1 користь суму боргу у розмірі 5 259 800,00грн. та судові витрати.

Одночасно з позовною заявою позивачем було надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування наданої заяви позивач посилається на те, що відповідач - ОСОБА_2 є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказує позивач, відповідач намагається відчужити зазначений будинок на корить третіх осіб, у зв`язку з чим, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду у випадку задоволення судом позовної заяви.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 05.07.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

Крім того, 05.07.2019 року позивач повторно звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій також просить суд заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заявив до відповідача майнові вимоги, тобто, просить стягнути з нього борг за розпискою.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що відповідачу - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 22711013, виданий 06.06.2014року, видавник: Реєстраційна служба Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, на праві приватної власності належить дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто, ст. 150 ЦПК України, де передбачено, що такі вимоги забезпечуються накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на дачний дубинок, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет та ціну позову, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо дачного будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ІОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо дачного будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 23.10.2006 року.

Боржник: ІОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 12.07.2000 року.

Суддя Петренко В. С.