справа № 489/3563/19
провадження №2/489/1819/19
УХВАЛА

Іменем України

10 липня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») про визнання протиправними та скасування наказу про оголошення простою та стягнення невиплаченої заробітної плати

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до ДП «АМПУ» про визнання протиправними та скасування наказу про оголошення простою та стягнення невиплаченої заробітної плати.

Одночасно, з поданням позовної заяви, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Миколаївської філії ДП «АМПУ» № 320/18 «Про оголошення простою» від 19.06.2019 до набрання рішенням суду законної сили.

У заяві вказав, що в результаті прийняття вказаного наказу заробітна плата виплачується в розмірі 2/3 частини від окладу, при тому ніякого зупинення роботи та змін в організації та в технічних умовах його роботи не відбулося, ніяких наказів стосовно звуження чи обмеження його повноважень не приймалося та свої посадові обов`язки він виконує в повному об`ємі, отримуючи за наказом оплату праці з розрахунку 2/3 посадового окладу, що суперечить вимогам статті 94 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці». У разі не зупинення дії наказу про оголошення простою обсяг його порушених прав значно збільшиться та існує реальна загроза невиконання судового рішення.

За змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, обґрунтування його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки зупинення дії наказу відповідача про оголошення простою фактично є втручанням в господарську діяльність підприємства, що в разі забезпечення позову може вплинути на права інших осіб та суперечить вимогам діючого законодавства України.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення цивільного позову шляхом зупинення дії наказу Миколаївської Філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» № 320/18 «Про оголошення простою» від 19.06.2019 до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.Коваленко